ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2008 р.                                                                       Справа № 02/5034

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г.,

за участю представників: позивача: Клінова В.С. - директор, Павленко Л.О., Гусаченко О.В. –за довіреностями, відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс “Новинка”

до приватного підприємства “Сіон”

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання недійсним договору від 22 січня 2007 року купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого в м. Черкаси, вул. Смілянська, 87, з мотивів підписання його від імені ТОВ “Торгівельний комплекс “Новинка” невстановленою особою, оскільки такий договір товариством не укладався, його директором Кліновою В.С. не підписувався, про існування такого договору керівництву та працівникам товариства стало відомо лише після отримання ухвали господарського суду Черкаської області від 25.09.2007 року по розгляду заяви ПП «Сіон»про видачу наказу на оформлення права власності на все приміщення, в тому числі й на те, яке було оформлене за товариством уже після дати укладення оспорюваного договору купівлі-продажу. В обгрунтування позовної заяви позивач вказує на те, що договір купівлі-продажу від 22 січня 2007 року не відповідає волі ТОВ “Торгівельний комплекс “Новинка”, яке не мало наміру і не бажало продавати нерухоме майно, що є підставою для визнання вказаного договору недійсним.

Представники позивача у судовому засіданні, підтримуючи позов, посилалися на доводи і міркування, викладені у позовній заяві, та пояснили, що доводи позивача про відсутність волі ТОВ “Торгівельний комплекс “Новинка” на укладення договору купівлі-продажу від 22 січня 2007 року підтверджені висновком судової експертизи, яким встановлено, що вказаний договір не укладався позивачем, він підписаний від імені директора товариства невідомою особою, проставлена на ньому печатка не відповідає дійсній печатці ТОВ “Торгівельний комплекс “Новинка”.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але відзив на позов суду не подав, свого представника у судове засідання не направив, не надіслав суду заяву про розгляд справи за участю його представника. Стороною у даному спорі є підприємство – юридична особа, представником підприємства може бути будь-яка особа, визначена керівником, чи керівник особисто, а заперечувати проти позову та надавати докази на підтвердження заперечень є правом сторони, а не обов’язком. Суд вважає, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті і вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

На підставі клопотання представника позивача судовий процес по розгляду даної справи фіксувався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Діловодство суду». Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер 5270143LD51557.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників позивача, суд встановив наступне.

Позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс “Новинка” - оспорюється дійсність договору купівлі –продажу нежилого приміщення від 22 січня 2007 року, сторонами у якому вказані ТОВ “Торгівельний комплекс “Новинка” (як продавець) та приватне підприємство «Сіон»(як покупець).

У преамбулі оспорюваного договору вказаного, що від імені товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс “Новинка” він підписаний директором товариства Кліновою Варварою Силівною.

Предметом договору купівлі-продажу є передача продавцем у власність покупця нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 87, загальною площею 842,2 кв.м.

Суд вважає обгрунтованими та законними доводи позивача, позов вважає таким, що підлягає до задоволення, а договір –визнанню недійсним, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

В частині 3 статті 203 ЦК України вказано, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За статтею 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов’язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Як вбачається із матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс “Новинка” зареєстроване 26.12.2006 роеку, номер запису 1007088, у зв’язку з приведенням установчих документів колективного торгівельно-виробничого підприємства «Новинка» у відповідність з діючим законодавством та перетворенням його у господарське товариство.

Виконавчим органом ТОВ “Торгівельний комплекс “Новинка” є дирекція, яку очолює директор. Директором ТОВ “Торгівельний комплекс “Новинка” є Клінова Варвара Силівна.

На підставі дозволу від 10.01.2007 року була виготовлена печатка товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс ”Новинка”, яка з моменту виготовлення перебуває в користуванні товариства.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.11.2007 року за клопотанням позивача було призначено судову експертизу, відповідно до висновку якої підпис від імені директора ТОВ “Торгівельний комплекс ”Новинка” Клінової В.С. в ксерокопії договору купівлі –продажу нежилого приміщення від 22 січня 2007 року з приватним підприємством “Сіон” виконаний не Кліновою Варварою Силівною, а відтиск печатки на вказаному договорі не відповідає відтискам печатки ТОВ “Торгівельний комплекс ”Новинка”, яка видана на підставі дозволу від 10.01.2007 року і перебуває в користуванні товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс ”Новинка” та яка проставлена товариством на інших документах товариства та договорах, укладених товариством протягом 2007 року. Такий же висновок зроблений і щодо підпису та частини відтиску печатки на оригіналі квитанції до прибуткового касового ордеру № 347/02 від 22 січня 2007 року, тобто на вказаному документі, яким відповідач підтверджував сплату 500 000 грн. за придбане приміщення, підпис проставлений невідомою особою та відтиск печатки нанесений не оригінальною печаткою товариства, а іншою, яка виготовлена по зразку печатки товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс ”Новинка”. Експертизою також встановлено, що відтиск печатки на ксерокопії договору купівлі –продажу нежилого приміщення від 22 січня 2007 року з приватним підприємством “Сіон” відповідає відтиску печатки нанесеному на оригіналі квитанції до прибуткового касового ордеру № 347/02 від 22 січня 2007 року, але не відповідає відтискам печатки ТОВ “Торгівельний комплекс ”Новинка”, яка перебуває в користуванні товариства.

Судова експертиза проведена по ксерокопії договору купівлі-продажу в зв’язку з тим, що ні відповідачем, ні третейським судом не було надано оригінал договору, незважаючи на вимоги суду. Суд вважає, що це не впливає на її доказовість, оскільки судовий експерт без зауважень виконав експертизу по ксерокопії договору та відповів на поставлені судом запитання, а відповідач не подав суду оригінал договору та не надав своїх заперечень проти позову, якщо у нього такі є. Згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач таких обставин не вказав.

Таким чином, судом встановлено, що оспорюваний договір купівлі-продажу підписаний неуповноваженою особою від імені товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс “Новинка” та скріплений печаткою, яка в дійсності не належить вказаному товариству.

Суд також зазначає, що відповідно до поданих суду матеріалів було дозволено оформити право власності товариству з обмеженою відповідальністю «Новинка»на нежитлове приміщення першого поверху по вул. Смілянській, 57 у м. Черкаси рішенням Черкаського міськвиконокому № 1329 від 03.10.2007 року, видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно 10.10.2007 року. До цього діяло свідоцтво про власність, видане 27 серпня 1996 року на ім’я колективного торгівельно-виробничого підприємства «Новинка». Із листа КП «Черкаське ООБТІ»від 11.10.2007 року вбачається, що з 2006 року по дату видачі листа не було звернень на виготовлення витягу для відчуження на приміщення по вул. Смілянській, 87 в м. Черкаси.

Отже, судом встановлено невідповідність оспорюваного договору купівлі-продажу приписам Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила вказаний правочин, не має повноважень на його підписання, договір не відповідає волі внутрішній волі товариства, тобто, договір купівлі –продажу нежилого приміщення від 22 січня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс “Новинка” та приватним підприємством “Сіон” є недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

Приміщення, яке вказане у оспорюваному договорі купівлі-продажу, відповідачу не передавалося, право власності на вказане приміщення зареєстроване за позивачем в установленому законом порядку, тому правові наслідки визнання договору недійсним не застосовуються.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату державного мита в сумі 85 грн., 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу, 1 504 грн. витрат на оплату за проведення експертизи. Понесені позивачем витрати на правову допомогу, яка була надана підприємцем Павленко Л.О., не можуть відшкодовуватися з відповідача, оскільки відповідно до припису статті 44 ГПК України підлягають відшкодуванню лише витрати на оплату послуг адвоката. Однак, питання відшкодування понесених судових витрат не відноситься до позовних вимог, тому позов задовольняється повністю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі –продажу нежилого приміщення від 22 січня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс “Новинка” та приватним підприємством “Сіон”.

3. Стягнути із приватного підприємства “Сіон” (20070, Черкаська область, м. Сміла, вул. Леніна, 90, кв. 154, ідентифікаційний код 31800982) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний комплекс “Новинка” (18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 87, ідентифікаційний код 14188556) - 85 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1 504 грн. на оплату за проведення експертизи.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                       А.Д.Пащенко

Рішення підписане суддею 11.01.2008 року