РІШЕННЯ

"28" лютого 2008 р.

Справа № 2/2-11

Господарський суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галпак" вул. Друкарська, 2, м. Жидачів, Львівської області,81700

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрум" вул. Микулинецька, 13 А, м. Тернопіль,46010

про сплату вартості товару в сумі 2 880 грн. 00 коп..

За участю представників сторін:

позивача:

відповідача:

Суть справи: Позивач пред’явив позов про стягнення 2880 грн. –заборгованість за гофроящики в кількості 400 шт. отримані представником відповідача по т.т.накладній №08151 від 15.08.2006 р., згідно довіреності №950035 від 14.08.2006р.

Відповідач відзив на позов та витребуваних судом документів не представив. Справа розглядається згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи , вислухавши пояснення представника позивача і приймаючи до уваги, що:

1)15.08.2006р. представник відповідача Хомич П. М. одержав від позивача гофроящики в кількості 400 штук, що підтверджено т.т. накладною №08151 від 15.08.2006 р.

Оскільки договір між сторонами відсутній, тобто строк оплати товару сторонами не узгоджений, то позивач керуючись вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України листом вимогою №253 від 01.11.2007р. (квитанція пошти №163294 від 05.11.2007р.) звернувся до відповідача з вимогою виконати зобов’язання по оплаті товару.

Позивач стверджує, що незважаючи на його вимоги сума боргу 2880 грн. 00 коп. не сплачена.

Відповідач не представив доказів перерахування вартості одержаного товару в 7 денний термін з дня пред'явлення вимоги. Тому з врахуванням ст. 33 Господарського процесуального кодексу України слід вважати, що на час розгляду справи за відповідачем перед позивачем рахується борг у сумі 2880 грн. 00 коп.

Що є порушенням ст. 526 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої: “Зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог, що звичайно ставляться. При одержані товарно-матеріальних цінностей та при відсутності будь-якого договору, вимога що звичайно ставиться - то є оплата вартості одержаних цінностей” та вимог ст. ст. 193, 198 Господарського кодексу України та ст. ст. 625, 692, 693 Цивільного кодексу України

При таких обставинах позовні вимоги позивача слід визнати обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

4) Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України видатки по держмиту слід покласти на відповідача.

5) Відповідно до ст. 44, 47-1 Господарського процесуального кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України №411 від 29.03.2002р. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пов’язані з розглядом даної справи в сумі 118 грн. покласти на відповідача повністю.

Керуючись вищезазначеним, ст. ст. 43,48,82,84,85,116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов позивача задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрум" вул. Микулинецька, 13 А, м. Тернопіль (код 32865629):

-          на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галпак" вул. Друкарська, 2, м. Жидачів, Львівської області (код 31892604) суму 2880 грн. 00 коп. –за матеріальні цінності,102 коп. – державного мита; 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення 29.02.2008 року через місцевий господарський суд.

Суддя