ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"19" лютого 2008 р.                                        Справа № 3/44а

« 19 » лютого 2008 року справа № 3/44а

09 год. 40 хв.

За позовом Державного підприємства Менської виправної колонії № 91 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Чернігівській області Менський район, смт.Макошино, пров.Леніна, 5

до Державної податкової інспекції у Менському районі м.Мена, вул.Леніна, 57

про списання у судовому порядку суми несплаченого податкового боргу в сумі 47216,68 грн. за рішенням суду від 02 вересня 2003 року по справі № 3/236 та в сумі 14087,06 грн. по справі 17/313 за рішенням суду від 23.10.2007р.

Суддя В. М. Репех

За участю секретаря судового засідання Карнабеда Т. О.

Представники сторін :

від позивача: не з”явився

від відповідача: Попович Л. Л. –головний держподатінспектор з питань юридичної роботи, довіреність № 175/9/10 від 16.02.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Постанова прийнята після перерви оголошеної в засіданні згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач заявив позов про списання у судовому порядку суми несплаченого податкового боргу в сумі 47216,68 грн. за рішенням суду від 02 вересня 2003 року по справі № 3/236 та в сумі 14087,06 грн. по справі 17/313 за рішенням суду від 23.10.2007р.

В позовній заяві позивач посилається на те, що станом на 01.12.2007р. загальна сума несплаченого податкового боргу підприємства становить 102577,61 грн. і дану суму підприємство не спроможне погасити в зв”язку з недостатністю коштів.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач вказує на те, що оскільки судові рішення про стягнення заборгованості за рахунок активів позивача набрали законної сили, визначені до сплати суми підлягають стягненню в безспірному порядку, а тому відсутні підстави для проведення списання сум заборгованості.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини та докази по справі, встановив наступне:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 02.09.2003р. у справі № 3/236 та постановою господарського суду Чернігівської області від 23.10.2007р. у справі № 17/313 задоволено позовні вимоги ДПІ у Менському районі, а саме: стягнуто за рахунок активів Державного підприємства Менської виправної колонії № 91 33800,62 грн. податкового боргу по податку на додану вартість та 13416,06 грн. податкового боргу по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів; 14087,06 грн. пені ( справа № 17/313 ).

Дані судові рішення підприємством не оскаржувались в установленому законом порядку та набрали законної сили.

Накази господарського суду та виконавчий лист про стягнення в безспірному порядку вищевказаних сум заборгованості передані до виконання до державної виконавчої служби у Менському районі.

Згідно ст.3 Закону України „Про систему оподаткування” від 25 червня 1991 року N 1251-XII одним із принципів побудови системи оподаткування є рівність, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб, включаючи нерезидентів) при визначенні обов'язків щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до ввідної частини Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. N 2181-III цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів ( обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами.

Статтею 3 Закону N 2181-III визначено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Згідно п.п.15.2.1 п.15.2 ст.15 Закону N 2181-III якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Питання списання безнадійного податкового боргу передбачено ст.18 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. N 2181-III і покладається на податкові органи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до податкового органу про списання податкового боргу.

Списання податкового боргу не відноситься до компетенції суду.

Відповідно до ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При таких обставинах, в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 72, 86, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя В. М. Репех

Повний текст постанови підписаний