ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Грека Б.М., Палій В.М., за участю представника державного підприємства “Краснопартизанський виноробний завод” В. Тітова (дов. від 6.01.08), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Європейський банк розвитку та заощаджень” на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 липня 2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2007 року у справі № 2-14/4847-07 за позовом відкритого акціонерного товариства “Європейський банк розвитку та заощаджень” до державного підприємства “Краснопартизанський виноробний завод”, товариства з обмеженою відповідальністю “Кримська виноробна компанія” про стягнення 323 547 грн. 43 коп.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року відкрите акціонерне товариство “Європейський банк розвитку та заощаджень” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до державного підприємства “Краснопартизанський виноробний завод” про стягнення 323 547 грн. 43 коп. з підстав невиконання умов кредитного договору.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що правонаступником божника у спірному правовідношенні є товариство з обмеженою відповідальністю “Кримська виноробна компанія”.

Ухвалою господарського суду від 11 червня 2007 року іншим відповідачем залучено товариство з обмеженою відповідальністю “Кримська виноробна компанія”, яке позов визнало.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 липня 2007 року (суддя З. Курапова), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2007 року, позов до товариства з обмеженою відповідальністю “Кримська виноробна компанія” задоволено і відмовлено в частині вимог до державного підприємства “Краснопартизанський виноробний завод”.

Відкрите акціонерне товариство “Європейський банк розвитку та заощаджень” просить судові рішення скасувати з підстав порушення господарськими судами приписів статей 104, 631 і 653 Цивільного кодексу України, статті 15 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, статей 47, 43 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов до державного підприємства “Краснопартизанський виноробний завод”.

Сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, проте товариство з обмеженою відповідальністю “Кримська виноробна компанія” право на подання відзиву на касаційну скаргу не використало і його представник, а також представник відкритого акціонерного товариства “Об’єднаний комерційний банк”, в судове засідання не з’явилися.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 23 липня 2001 року відкрите акціонерне товариство “Об’єднаний комерційний банк” (далі-банк), правонаступником якого є позивач, та державне підприємство “Краснопартизанський виноробний завод” (далі- завод) уклали договір № 01/01-07-06, відповідно до умов якого банк надав заводу поновлювану кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 1 802 000 грн.

Обставини справи стосовно укладання договору; розмірів кредиту та відсоткової ставки; сум грошових коштів, які були видані позичальнику; строків; обсягів відповідальності боржника встановлені рішеннями господарського суду Автономної Республіки Крим від 1 грудня 2005 року у справі №2-16/12021-2005 та від 18 серпня 2005 року у справі № 2-16/12020. В силу статті 35 Господарського процесуального кодексу України зазначені рішення судів мають преюдиціальне значення для вирішення даного спору.

За користування кредитом боржник зобов’язаний сплачувати кредиторові 30 відсотків річних (пункт 2.1 договору), проте зобов’язання не виконує і його борг за період з 21 липня 2005 року по 1 лютого 2006 року борг дорівнює 323 547 грн. 43коп.

Як встановлено судами, Фонд майна Автономної Республіки Крим, на підставі договору оренди від 22 березня 2004 року, передав товариству з обмеженою відповідальністю “Кримська виноробна компанія” (далі-компанія) цілісний майновий комплекс заводу. При цьому орендар є правонаступником усіх прав та обов’язків заводу (пункт 1.7. договору).

Постановою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим від 27 квітня 2004 року № 175 припинена діяльність заводу і його правонаступником визначено товариство з обмеженою відповідальністю “Кримська виноробна компанія”.

Наказом Міністерства агропромислового комплексу Автономної Республіки Крим від 27 травня 2004 року № 42 діяльність заводу припинена.

На виконання зазначених актів завод передав компанії основні засоби, об’єкти незавершеного будівництва, кредиторську та дебіторську заборгованість, у тому числі за кредитами, про що свідчить передаточний акт від 3 березня 2006 року.

При цьому не завершення ліквідаційних процедур щодо заводу не впливає на визначення боржника.

Колегією суддів також враховано, що ухвалою від 23 січня 2006 року господарського суду Автономної республіки Крим у справі № 2-20/17-2006 визнані грошові вимоги банку до компанії за кредитним договором.

За умов передачі заводом активів та пасивів правонаступнику, господарські суди правомірно відмовили у позові до заводу і задовольнили позов відносно компанії.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 липня 2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2007 року у справі № 2-14/4847-07 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Європейський банк розвитку та заощаджень” без задоволення.

Головуючий, суддя

І. М. Васищак

Суддя

Б.М. Грек

Суддя

В. М. Палій