ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.03.08 р.                     Справа № 40/316

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації м. Донецьк

до відповідача Управління з питань цивільного захисту та воєнно-мобілізаційної роботи Донецької міської ради м.Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області м. Донецьк

про стягнення 26 662 грн. 93 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Проценко П.Ю. - громадянин України

від відповідача Івчин В.В. - заступник начальника управління, Волік В.В. - юрисконсульт

від третьої особи не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За поважними причинами спір було вирішено у більш тривалий строк, ніж передбачено ст. 69 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації звернулось до господарського суду з позовом до Управління з питань цивільного захисту та воєнно-мобілізаційної роботи Донецької міської ради з вимогами про стягнення заборгованості в розмірі 26 662 грн. 93 коп. на підставі акту перевірки Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області № 05-041-022-027 від 20.10.2006 р.

До прийняття рішення по справі позивач, використовуючи своє право, передбачене ст. 22 ГПК України уточнив позовні вимоги та намагається стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 19 285 грн. 63 коп.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи свої заперечення відсутністю правових підстав для виникнення у нього зобов’язань перед позивачем.

До участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за клопотанням останнього було залучено Контрольно-ревізійне управління в Донецькій області, оскільки рішення у справі може вплинути на її подальші правовідносини з учасниками судового процесу.

Представник позивача повідомив суд, що не володіє матеріалами справи, оскільки перебував на лікарняному, однак доказів на підтвердження цього факту не надав.

Крім того, згідно ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Відповідно ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Статтями 242-244 ЦК України закріплені такі види представництва: представництво за законом, комерційне представництво та представництво за довіреністю.

Представник позивача, присутній у судовому засіданні не надав суду належним чином оформлених повноважень на представництво у розумінні вимог ст. 237 ЦК України. та ст. 28 ГПК України.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи сторін, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що Контрольно-ревізійним управлінням в Донецькій області (далі – третя особа) на виконання доручення Донецької обласної державної адміністрації та плану контрольно-ревізійної роботи на ІІІ квартал 2006 року було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в Управлінні з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації (далі – позивач), за період з 01.01.03р. по 01.09.06р. про що було складено акт № 05-041-022-027 від 20.10.06р.

Вході зазначеної перевірки були встановлені порушення фінансово-бюджетної дисципліни та ведення бухгалтерського обліку. А саме те, що Управління з питань цивільного захисту та воєнно-мобілізаційної роботи Донецької міської ради (далі – відповідач) займає дев’ять службових приміщень на четвертому поверсі адміністративної будівлі позивача, загальною площею 187,9 кв.м., та бокси гаражу № 7,8, загальною площею 88,6 кв.м. Однак, в порушення п. 1 ст. 626 ЦК України та п. 6 ст. 179 ГК України договори на оренду приміщень та оплату комунальних послуг не укладені.

Внаслідок чого, позивачем за рахунок коштів загального фонду бюджету в 2004-2006 роках проведено витрати за комунальні послуги сторонніх організацій, у тому числі за відповідача на суму 12 166 грн. 31 коп.

Крім того, з боку позивача за рахунок бюджетних коштів проведено оплату за телефонні розмови по номерам, які знаходяться в користуванні відповідача на суму 7 119 грн. 32 коп. за період з 01.01.05р. по 01.05.07р.

Оскільки відповідач незважаючи на відсутність договорів оренди займає зазначені приміщення, користується комунальними послугами та телефонними номерами, кошти в розмірі 19 285 грн. 63 коп. витрачені на їх оплату, позивач вважає сумою заборгованості, яку і намагається стягнути з відповідача.

Дійсно, за приписами ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносити не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюються подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Аналогія закону – це вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми , розрахованої на подібні випадки. Аналогія забороняється, якщо це прямо передбачено законом або коли закон пов’язує настання юридичних наслідків з наявністю конкретних норм.

Аналогія права – це вирішення справи або окремого юридичного питання на основі принципів права, загальних норм теорії права та смислу самого законодавства, Аналогія права в більшості випадків застосовується коли: а)відсутня норма, яка прямо передбачає даний випадок; б) відсутня норма, яка передбачає подібний випадок. При застосуванні аналогії права суттєве значення мають загальні принципи права, котрі закріплені в Конституції.

Так за приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб , що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є інші юридичні факти які створюють, змінюють та припиняють будь-які права та обов’язки.

Право на захист цивільних прав та інтересів у разі його порушення знайшло своє відображення також у статті 15 ЦК України.

Захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом на підставі статті 16 ЦК України де визначені деякі способи які підтверджують виникнення , зміну та припинення будь-яких прав та обов’язків.

З посиланням на частину другу пункту 10 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом , що встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” органи державної контрольно-ревізійної служби мають перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).

Дійсно, в акті перевірки № 05-041-022-027 від 20.10.06р. зазначено, що за рахунок бюджетних коштів, передбачених на утримання позивача було проведено витрати за комунальні послуги сторонніх організацій всупереч законодавству при відсутності дебіторської заборгованості в обліку.

У цьому ж акті визначено, що в порушення п. 1 ст. 626 ЦК України та п. 6 ст. 179 ГК України договори на оренду приміщень та оплату комунальних послуг не укладені.

Жодних доказів аналогії закону або права позивач не довів, в обґрунтування позову посилається лише на акт Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області, який є суб’єктом владних повноважень відповідно до ст.ст. 10, 11 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”.

Таким чином, позивачем порушуються приписи п. 1 ст. 626 ЦК України та п. 6 ст. 179 ГК України відносно порядку укладання договорів.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалою по справі від 06.02.08р. суд зобов’язав позивача з урахуванням акту перевірки контролюючого органу довести, що здійснення витрат сторонніх організацій відбулося за кошти державного бюджету та було наслідком утворення спірної суми в розмірі 12 166 грн. 31 коп.

Крім того, ухвалою від 29.01.08р. суд зобов’язав позивача довести яким чином постанова Окружного адміністративного суду по справі № 18/103пн від 17.05.07р. та постанова Донецького апеляційного адміністративного суду по справі № 22-а-1676/07 від 14.08.07р., в розумінні ст. 35 ГПК України впливає на предмет спору.

Позивач витребувані судом докази на час слухання спору суду не надав.

До 01.01.07р. між сторонами не існувало жодних договірних відносин. 01.01.07р. між ними було укладено договір про співробітництво, згідно якого позивач надав відповідачу службові приміщення, площею 187,9 кв.м. та два бокси площею 88,6 кв.м., та договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та спожитих комунальних послуг, згідно якого відповідач взяв на себе зобов’язання по сплаті витрат позивача на утримання нерухомого майна та спожитих комунальних послуг, відповідно та пропорційно до площі займаних приміщень.

Таким чином, до 01.01.07р. відсутні правові підстави для виникнення у відповідача зобов’язань перед позивачем, у тому числі щодо сплати заборгованості в розмірі 19 285 грн. 63 коп.

Позивачем не надано обґрунтованого розрахунку вартості спожитих комунальних послуг, на тих підставах, що до позовної заяви додано два розрахунки, які містять суму 14 496 грн. 62 за період з 01.09.06р. по 30.06.07р. (з яких водопостачання 201 грн. 20 коп., електроенергія – 3476 грн. 90 коп., вивіз сміття – 32 грн. 50 коп., опалювання – 10786 грн. 02 коп.) та суму 12 166 грн. 31 коп. за період з 01.02.05р. по 01.09.06р. (з яких водопостачання – 382 грн. 32 коп., електроенергія – 6606 грн. 08 коп., вивіз сміття – 61 грн. 75 коп.).

Надані позивачем документи не містять інформацію про те, кому і в який період надавались телефонні послуги на загальну суму 7 119 грн. 32 коп.

Будь-яких первинних документів щодо обліку дебіторської заборгованості позивачем не було надано. Доказів на підтвердження того, що витрати за комунальні послуги відповідача було проведено за рахунок бюджетних коштів позивач також не надав.

Звірка розрахунків між сторонами належним чином не проведена, і взагалі не може бути проведена, оскільки між сторонами відсутні правовідносини.

Крім того, предмет позову повинен відповідати встановленим законом або договором способам захисту порушеного права.

Фактично мова йде про утворення у позивача збитків, пов’язаних з проведенням витрат за комунальні послуги, телефонного зв’язку сторонніх організацій. А тому потрібно шукати інші способи захисту порушеного права.

У той же час доказів таких витрат позивачем не надано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов необґрунтовано, а тому у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 19 285 грн. 63 коп. слід відмовити.

Витрати по державному миту та інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу відносяться на позивача згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

У вступній частині ухвал по справі від 29.01.08р. та 06.02.08р. було припущено технічну помилку в назві позивача, зокрема зазначено: „... Донецької області державної адміністрації...”, тоді як потрібно було вказати: „... Донецької обласної державної адміністрації...”. Оскільки дана помилка не зачіпає суті ухвал суд вважає за необхідне виправити її.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 11, 15, 16, 237, п. 1 ст. 626 ЦК України, п. 6 ст. 179 ГК України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 28,33, 44, 49, 69, 82, 84, частиною третьою ст. 85, ст. 89 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

2.Витрати державному миту та інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу відносяться на позивача.

3.Виправити помилку припущену у вступній частині ухвал по справі від 29.01.08р. та 06.02.08р. та викласти у наступній редакції: „... Донецької обласної державної адміністрації...”, далі по тексту ухвали.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Підченко Ю.О.

Дата підписання рішення оформленого у відповідності з вимогами ст. 84ГПК України 11.03.08р.