ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/19

25.02.08

За позовом Державне підприємство Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів

до Закрите акціонерне товариство "Холдингова команія "Бліц - Інформ"

про розірвання договору оренди нерухомого майна та звільнення орендованихприміщень

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди нерухомого майна № 51 від 01.04.2001р. укладеного між державним підприємством Поліграфічний комбінат «Україна»по виготовленню цінних паперів, та Закритим акціонерним товариством «Холдингова компанія «Бліц-Інформ», та зобов’язанням останнього звільнити та передати позивачу взяте в оренду майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Полярна, 12, шляхом підписання акту приймання-передачі.

В судовому засіданні 23.01.2008р. представником позивача надано заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональне відділення фонду державного майна України по м. Києву. Клопотання судом задоволено.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, свої твердження виклав у письмовому відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Поліграфічний комбінат „Україна” по виготовленню цінних паперів є державним комерційним підприємством, що діє на основі державної власності. Майно Позивача перебуває у державній власності і закріплюється за ним на праві господарського відання (п. 4.3 Статуту).

До складу нерухомого майна Позивача входять зокрема нежитлові приміщення, які розташовані в м. Києві по вул. Полярній, 2.

01.04.2004р. між Позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна №51.

В подальшому, у зв'язку з реорганізацією, правонаступником Закритого акціонерного товариства «Видавництво «Бліц - Інформ»стало Закрите акціонерне товариство «Холдингова компанія «Бліц - Інформ», про що 8 жовтня 2001 року сторонами договору була підписана додаткова угода № 2 до Договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору Позивач передає, а Відповідач приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення згідно з переліком, площею 15752,1 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 12, що знаходяться на балансі Позивача, вартість якого згідно з звітом експертної оцінки становить 14 750 400,00 грн.

Згідно з п. 11.1. Договору строк його дії становить десять років - з 01.04.2001 року по 01.04.2011 року.

Проте, за твердженням позивача, Договір підлягає достроковому розірванню у зв'язку з тим, що Відповідач систематично порушує його умови, що є порушенням чинного законодавства України і підставою для дострокового розірвання Договору, що доводиться наступним.

Позивач стверджує, що орендоване майно використовується Відповідачем всупереч умовам Договору, не за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.2. ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Згідно з п. 5.1 Договору Відповідач зобов'язаний використовувати орендоване Майно відповідно до його призначення та умов цього Договору.

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що майно передається в оренду з метою проведення виробничої поліграфічної діяльності Відповідача - видання газет. Отже, виходячи з вимог ч.2. ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.1.1., п.5.1 Договору Відповідач має право використовувати Майно виключно з ціллю видання газет.

Але, за результатами перевірок додержання Відповідачем умов Договору та використання ним орендованого державного майна, Позивачем було встановлено, що всупереч умовам п.1.1., п.5.1. Договору Відповідач:

- використовує Майно для розташування продовольчого магазину з кафетерієм та ведення господарської діяльності з роздрібної торгівлі продовольчими товарами, тютюновими виробами, що підтверджується актом перевірки від 02.11.2007 р., витяг з якого додається, та актом від 29.11.2007 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, фіскальними чеками від 29.11.2007 р. ФН - на придбання шоколаду, ФН - на придбання чаю.

- видає книжково-журнальну продукцію (журнали, буклети, книжки), що підтверджується актом перевірки від 02.11.2007 року та листом Відповідача від 21.04.2004 р. №274/1 з додатком №1 до нього.

Отже, Відповідач в порушення п. 1.1 Договору, а саме: мети, використання приміщень - проведення виробничої поліграфічної діяльності по виданню газет, використовує приміщення для здійснення роздрібної торгівлі непродовольчими товарами та видання книжково-журнальної продукції.

Крім цього, п. 6.2 Договору оренди передбачено, що вносити зміни до складу орендованого Майна, проводити його реконструкцію та інші дії згідно з чинним законодавством, що зумовлює підвищення його вартості, можливо тільки з письмового дозволу Орендодавця.

Проте, Відповідачем порушуються вимоги, які містяться в п. 6.2 Договору, що доводиться наступним.

При проведені вищезгаданих перевірок в результаті обстеження Майна Позивачем виявлено, що Відповідачем у внутрішньому дворі знесений спортивний майданчик, уздовж корпусу складу обладнання та адміністративного - побутового корпусу Відповідачем ведуться будівельні роботи: змонтовані залізобетонні фундаменти та встановлені металеві колони. Відповідно до пояснень представників Відповідача будується новий виробничий корпус площею біля 3 100 кв. м.

Також Відповідачем здійснено прибудову площею біля 120 кв. м. до існуючої пральні, змонтований металевий ангар площею біля 150 кв. м. та здійснено прибудову утюковочної площею біля 320 кв. м.

Всі вищевикладені факти підтверджуються актом від 02.11.2007 року, витяг з якого додається до позовної заяви та актом від 29.11.2007 року.

При цьому, Позивачем дозвіл на проведення всіх вищевказаних будівельних робіт Відповідачу не надавався. Таким чином, всупереч умовам п. 6.2 Договору Відповідачем без дозволу Позивача здійснюються суттєві зміни орендованого майна, що впливають на його вартість.

Згідно з частиною першою ст. 773 Цивільного кодексу України, наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Частиною другою ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»передбачено, що орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Отже, як було доведено вище, Відповідач використовує орендоване Майно всупереч умовам Договору, що призводить до порушення ст. 773 Цивільного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п.1.1., п.5.1., п.6.2. Договору.

Відповідачем порушено свій обов'язок застрахувати майно та надати копію договору страхування (п.5.6. Договору).

Відповідно до частини першої ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», істотною умовою договору оренди державного та комунального майна є страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Згідно з п. 5.6 Договору, на Відповідача покладено обов'язок застрахувати у місячний термін за власний рахунок орендоване майно на користь Позивача не менше ніж на його балансову вартість у порядку, визначеному законодавством, та надати Позивачу копію договору страхування.

Слід зазначити, що умовами п.5.6. та 11.6 Договору не передбачається укладення та надання Позивачеві кількох договорів страхування Майна, а йдеться про один договір страхування.

Всупереч п. 5.6 Договору, Відповідач у встановлений термін копію договору страхування орендованого Майна Позивачу не надав. Оскільки, відповідно до розділу 2 Інструкції з діловодства, затвердженої наказом від 02.06.1998 року №33, вся вхідна кореспонденція реєструється в канцелярії Позивача, факт не надходження копії договору страхування Майна підтверджується довідкою канцелярії Позивача, яка додається до позовної заяви.

Листом від 29.10.2007 року №74000-02/2744 (копія додається) Позивач просив Відповідача надати договір страхування орендованого Майна та платіжні доручення на перерахування страхових платежів.

Відповідач з листом № 451/17 від 23.11.2007 року (копія додається), що надійшов Позивачу 26.11.2007 р., надіслав копії шести договорів страхування Майна разом із платіжними дорученнями на підтвердження перерахування страхових платежів, дані про які відображені в таблиці 1:

Таблиця 1

№

Договір страхування

Дата страхового

платежу за

умовами

договору

страхування

Платіжне доручення

(дата страхового

платежу)

Термін дії

Договору за

умовами

договору

страхування

Примітка

1

№1652 МА/34 від 21.09.2001

не визначена

№9357 від 28.09.2001

21.09.2001-21.09.2002

відсутня істотна умова Договору -строк оплати страхового платежу, що призводить до його недійсності.

2

№2370-МА від 21.09.2002

одноразово до 30.09.2002

№18727 від 03.10.2002

29.09.2002 -28.09.2003

Договір припинив дію з 30.09.2002 р. на підставі п.4.2.1.

3

№22/09/0139/31 від 15.10.2003

не визначена

№56926 від 08.12.2003 р.

06.12.2003-05.12.2004

відсутня істотна умова Договору -строк оплати страхового платежу, що призводить до його недійсності.

4

№795983/22 від 06.12.2004

до 31.12.2004

№140081 від 27.12.2004 р.

06.12.2004-06.12.2005

—

5

№7040759 від 06.12.2005

до 06.12.2005

№193333 від 25.11.2005 р.

06.12.2005-06.12.2006

Страховий платіж здійснено до укладення договору

6

№1008395 від 19.03.2007

до 01.04.2007

№96068 від 26.03.2007 р.

02.04.2007 -01.04.2008

—

Позивачем всупереч вимогам п.5.6. Договору було укладено декілька договорів страхування, жоден з яких протягом строку дії Договору оренди Позивачу не надавався. При цьому перший договір страхування був укладений Відповідачем тільки 21.09.2001 року - через півроку після укладання Договору оренди.

Між термінами дії договорів страхування існують значні проміжки часу - з 01.05.2001 по 21.09.2001, з 21.09.2002 по 06.12.2003, з 06.12.2006 по 02.04.2007 - впродовж яких Майно взагалі було не застраховано від ризиків.

У договорі страхування №1652 МА/34 від 21.09.2001 року не зазначено терміну сплати страхового платежу, що є порушенням частини третьої ст. 15 Закону України «Про страхування», в редакції, яка була чинна на час укладання договору страхування та призводить до недійсності договору згідно ст. 48 Цивільного кодексу УРСР.

Крім цього, згідно з п. 4.2.1 договору страхування №1652 МА/34 несплата страхувальником всієї страхової премії або її частини в встановлений договором страхування термін є підставою для його припинення. Тобто, оскільки термін сплати страхової премії не встановлено, то страховик, не дивлячись на сплату страхувальником в будь-який час страхової премії, при настанні страхового випадку міг відмовити у здійсненні страхових виплат на тій підставі, що договір страхування вже припинено.

Другий договір страхування орендованого Майна №2370-МА Відповідач уклав 21.09.2002 року. Відповідно до п. 2.5 договору Відповідач повинен був сплатити страхову премію до 30.09.2002 року. Проте, відповідно до платіжного доручення №18727, Відповідач здійснив страховий платіж тільки 03.10.2002 року, що, відповідно до п. 4.2.1 договору страхування припиняє його дію. Отже, оскільки договір страхування №2370-МА припинив свою дію, орендоване майно в період з 21.09.2002 року по 06.12.2003 року (дата укладання наступного договору) застраховане не було.

Договір страхування №22/09/139/31 від 15.10.2003 року також не містить всіх істотних умов, встановлених ст. 16 Закону України «Про страхування», в редакції, яка була чинна на час укладання договору страхування, що призводить до його недійсності відповідно до ст. 48 Цивільного кодексу УРСР.

Страховий платіж було здійснено Відповідачем 25.11.2005 року, тобто фактично до укладання договору страхування №7040759 від 06.12.2005 року, що призводить до невиконання самого договору страхування Відповідачем, а саме: здійснення страхового платежу саме на підставі договору.

Останній договір страхування №1008395 Відповідачем укладено 19.03.2007 року, тобто, враховуючи строк закінчення попереднього договору страхування 06.12.2006 року, можна дійти до висновку, що орендоване Майно не було застраховане в період з 06.12.2006 року по 19.03.2007 року.

Отже, Відповідач не виконав вимоги п.5.6. Договору, не застрахував орендоване Майно протягом місяця з дати укладання Договору. Майно фактично не було застраховано впродовж 2001-2004 років та впродовж зазначених вище періодів між укладенням договорів страхування.

Крім цього, Відповідачем взагалі не додержано вимоги того ж п.5.6. Договору в частині обов'язку застрахувати Майно на користь Позивача.

Відповідно до частини четвертої ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування повинен містити назву вигодонабувача та його адресу.

Адресу Позивача зазначено лише в двох договорах страхування. Проте, у жодному з наданих Відповідачем Позивачу договорів страхування вигодонабувачем не визначено Позивача та не зазначено його назву.

В усіх договорах страхування в графі «вигодонабувач»вказано: «Державне підприємство поліграфкомбінат «Україна»». Таким чином, Відповідач застрахував Майно, надане йому в оренду Позивачем, на користь неіснуючого суб'єкта, що доводиться листом Київського міського управління статистики від 03.12.2007 року №13-7587.

Всі вищевикладені обставини свідчать про грубе порушення з боку Відповідача ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та п. 5.6 Договору.

Пунктом 11.6 Договору передбачені підстави дострокового розірвання Договору, сторони договору погодились, що Договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця (Позивача), якщо орендар (Відповідач):

-          користується Майном не відповідно до умов Договору;

-          не застрахував орендоване приміщення згідно з умовами Договору та не надав Орендодавцю копію договору страхування.

Відповідно до п. 13 Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 25.05.2000 року №02-5/237 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про оренду державного та комунального майна», одностороння відмова від договору оренди не допускається. Однак на вимогу однієї із сторін цей договір можу бути достроково розірваний за погодженням сторін, а за наявності спору - за рішенням суду.

Підставою розірвання договору може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов'язань, передбачених статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» або договором оренди, а також вчинення ним одного чи кількох порушень, зазначених у ст. 269 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною другою ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Відповідач використовує орендоване майно всупереч умовам Договору, не за цільовим призначенням, а також не виконав умови Договору щодо страхування орендованого Майна що призводить до порушення частини другої ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Статтею 291 Господарського кодексу України передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу

Стаття 269 Цивільного кодексу УРСР, в редакції від 18.07.1963 року, норми якої кореспондуються зі ст. 783 Цивільного кодексу України, містить право наймодавця вимагати розірвання договору оренди в разі користуванням наймачем річчю всупереч договору або призначенню речі.

Таким чином, оскільки Відповідач використовує орендоване Майно всупереч умовам договору, то, відповідно до ст. 783 Цивільного кодексу України, а також п. 11.6 Договору, ця обставина є підставою для його дострокового розірвання.

Позивачем в порядку, передбаченому ст. 188 Господарського кодексу України, на адресу Відповідача було направлено лист від 15.11.2007 року №74000-02/2895 з пропозицією розірвати Договір. Листом від 29.11.2007 р. №459/17 Відповідач повідомив про відмову достроково розірвати договір.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 2.4 Договору, у разі припинення Договору Майно повертається Відповідачем Позивачу. Відповідач зобов'язаний в 30-денний строк передати Позивачу орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу цього майна, а Позивач зобов'язаний прийняти зазначене Майно згідно з Актом прийому - передачі.

Отже, в разі дострокового розірвання Договору, Відповідачу необхідно підписати Акт приймання - передачі орендованого Майна та звільнити приміщення.

Відповідач заперечує відносно вимог позивача, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Орендоване майно використовується за призначенням, передбаченим у договорі - для проведення виробничої поліграфічної діяльності відповідача та видання газет. Позивач невірно визначив видання газет як єдину діяльність, яку може здійснювати відповідач в орендованих приміщеннях оскільки в позові він зазначає про «видання газет», а в договорі зазначене словосполучення «виданню газет»і це є принциповим, оскільки мова йде про передачу в оренду майна виданню газет (на російській - Издательству) яким і є відповідач, а мета оренди - для проведення виробничої поліграфічної діяльності, яка включає в себе в тому числі і друк книжок, буклетів та журналів. До речі, висновок в Акті від 02.11.2007 року про те, що в орендованих приміщеннях друкуються саме журнали, а не газети, зроблений позивачем без посилання на те, а чим саме газета відрізняється від журналу, як комісія визначила що друкувалися журнали а не газети.

Посилання позивача на те, що відповідач здійснює у орендованих приміщеннях комерційну діяльність з торгівлі продуктовими товарами в роздріб через магазин та кафетерій також не відповідають дійсності, оскільки зазначені заклади є структурами соціально-побутового обслуговування працівників відповідача, створеними у відповідності до трудового законодавства і з виключною метою - забезпечити працівників життєво необхідними продуктами харчування. З таким же успіхом позивач може вимагати дострокового розірвання договору на підставі організації відповідачем в орендованих приміщеннях санвузлів, кімнати відпочинку для працівників та кабінету лікаря. Проте така позиція є неприпустимою. Крім того, допуск на територію позивача, де розташовані орендовані приміщення не є вільним, а виключно на підставі перепусток, тому говорити про організацію магазину та кафетерію, як комерційних структур - безглуздо.

Необґрунтованими також є посилання позивача на те, що відповідач всупереч п. 6.2. договору, вносить зміни до складу орендованого майна та проводить його реконструкцію, як на підставу для дострокового припинення дії договору. По-перше, п. 11.6. договору визначає перелік підстав на яких позивач може вимагати дострокового розірвання договору. Серед них таких, на які посилається відповідач - немає. Крім того, Відповідач не вносить змін до складу орендованого майна (такий склад було визначено в Переліку приміщень, що передані у строкове платне користування - додаток 1 до договору), оскільки такі зміни вимагають відмовитись від якогось конкретного майна, або навпаки доповнити існуючий склад майна новими об'єктами. По-друге, не проводить також відповідач і реконструкцію орендованих об'єктів. Спортивний майданчик не передавався відповідачеві в межах договору оренди, отже події, що з ним відбуваються не можуть впливати на договір оренди. Знесення цього спортивного майданчика не є реконструкцією. Чи взагалі існував майданчик, в якому вигляді на якій ділянці? Всі ці питання позивачем не доведені, отже не є підставою для розірвання договору оренди. По-третє, п. 11.6, як підставу для розірвання договору передбачає погіршення стану орендованого майна. Проте визначити чи погіршила діяльність відповідача стан майна, чи - ні можливо лише шляхом проведення відповідної будівельно-економічної експертизи, яка визначить чи є це погіршення в межах природного зносу чи - ні. По-четверте, щодо прибудов. З'ясувати питання чи зводились якісь прибудови, чи - ні може визначити лише будівельно-технічна експертиза, та й те лише за наявності технічної документації, яку необхідно витребувати в БТІ м. Києва для проведення порівняльного аналізу. Отже відповідач вважає, що позивач занадто рано зробив висновок про те, що відповідач без дозволу реконструює чи розрушає один з об'єктів оренди. Крім того, листом № 246-18/87 від 17.01.2002 року позивач надав дозвіл на проведення реконструкції орендованих приміщень.

Що стосується страхування об'єктів оренди. Відповідач не згоден з посиланнями позивача про наявність порушень з боку відповідача в цій частині своїх зобов'язань, оскільки, по-перше, строк позовної давності по невиконаних зобов'язаннях за період 2001-2004 рік сплинув. Отже вимагати розірвання договору на підставі порушень за цей період - неможливо. По-друге, позивач безпідставно посилається на те, що відповідач мав укласти лише один договір страхування і надати його протягом місяця позивачеві, оскільки таких умов в договорі просто немає. По-третє, позивач безпідставно стверджує, що він не зазначений в договорах страхування вигодонабувачем, оскільки він не тільки сам себе у всіх листах (в тому числі і в Актах перевірок) іменує за скороченою назвою, але й в п. 1.2.2. Статуту позивача має зареєстровану скорочену назву - Поліграфкомбінат «Україна».

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.2 ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його псуванню, пошкодженню.

Відповідно до ч. І ст. 773 ЦК, наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Аналізуючи вище наведені норми слід визначити, що майно яке знаходиться в оренді повинно використовуватися за призначенням відповідно до договору.

Частиною І ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" істотною умовою договору оренди державного та комунального майна є страхування орендарем взятого ним в оренду майна. Це зобов'язання є обов’язковим на весь строк дії договору і повинно виконуватися в строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" - у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст.. 783 Цивільного кодексу України передбачає право наймодавця вимагати розірвання договору оренди в разі користуванням наймачем річчю всупереч договору або призначенню речі.

Пунктом 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищезазначеного, позовні вимоги Державного підприємства поліграфічного комбінату «Україна по виготовленню цінних паперів до Закритого акціонерного товариства «Холдингова компанія «Бліц-Інформ»підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати Договір оренди нерухомого майна №51 від 01.04.2001 року, укладений між державним підприємством Поліграфічний комбінат „Україна" по виготовленню цінних паперів (04119, м. Київ, вул.. Дегтярівська, 38-44, ) та Закритим акціонерним товариством «Холдингова компанія «Бліц-Інформ»(02156, м. Київ, вул.. Кіото, 25, ).

Зобов'язати Закрите акціонерне товариство «Холдингова компанія «Бліц-Інформ»(02156, м. Київ, вул.. Кіото, 25, ) звільнити та передати державному підприємству Поліграфічний комбінат „Україна" по виготовленню цінних паперів (04119, м. Київ, вул.. Дегтярівська, 38-44, ), взяте в оренду майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 12, шляхом підписання акту приймання - передачі.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Холдингова компанія «Бліц-Інформ»(02156, м. Київ, вул.. Кіото, 25, ) на користь державного підприємства Поліграфічний комбінат „Україна" по виготовленню цінних паперів (04119, м. Київ, вул.. Дегтярівська, 38-44, ) 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Суддя І.І.Борисенко