СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

Справа № 14/124-18/150-5/179

за
позовом  Приватного підприємця
ОСОБА_1,  АДРЕСА_1,78143

до
відповідача  Приватного підприємця  ОСОБА_2,
АДРЕСА_2

до
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача:
Ясеновопільнівської сільської ради, с.Ясенів-Пільний, Городенківський район,
Івано-Франківська область, 78143

про
встановлення земельного сервітуту

Cуддя  Цюх Ганна Захарівна

При
секретарі   Ломей Любов Романівна

Представники:

Від позивача:  ОСОБА_3.-представник,  довіреність №
018499 від 25.06.07р.

Від позивача:  ОСОБА_1-приватний  підприємець, свідоцтво про державну реєстрацію
№ НОМЕР_1від 05.10.02р.

Від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні позивача: Струтинський І.І.-голова сільської ради,
посвідчення № 33 за 2006-2011рр.

Від відповідача: не з"явився

Розпорядженням голови суду від 12.10.2007р. справу № 14/124-18/150
передано для розгляду судді Цюх Г.З.

СУТЬ СПОРУ:  заявлено позов про встановлення земельного
сервітуту для обслуговування земельної ділянки
позивача, розташованої по АДРЕСА_1та про зобов"язання відповідача
(ПП ОСОБА_2.) знести самовільно збудоване приміщення.  Також заявлено вимоги стосовно стягнення 5000
грн., які позивач оплатив за послуги
юриста.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на  необгрунтованість вимог
позивача, вказує на те, що при заключенні договору оренди земельної
ділянки  для обслуговування магазину по
АДРЕСА_1між відповідачем та сільською радою від 01.08.05р. ніяких обмежень
(обтяжень) щодо використання земельної ділянки не виявлено, також при
виготовленні проекту та при наданні висновків на використання земельної ділянки
Городенківський районний відділ земельних ресурсів від 26.11.2004р. обмежень
(обтяжень) на земельну ділянку під
магазин не встановив. У висновках відділу архітектури і містобудування
Городенківського району обмежень на вказану ділянку не встановлено, що в
черговий раз підтверджує те, що мова про земельний сервітут не йшла.

Розглянувши  матеріали справи та вислухавши представників
сторін в декількох засіданнях, суддя встановив, що  приватний підприємець ОСОБА_1є власником
54/100 частини колишнього будинку культури на підставі договору дарування.
Будинок розташований по АДРЕСА_1.

Відповідач є власником 46/100 частини
цього ж будинку. Позивач отримав в оренду земельну ділянку на 10 років (рішення
сесії сільради від 06.10.05р.). Площа ділянки 0,0428га, призначення: для
обслуговування  та реконструкції своєї
частини нежитлового будинку.

Отримавши всі дозволи та документи
для облаштування в приміщенні ігрового залу та буфету, позивач звернувся до
сільвиконкому та отримав дозвіл на реконструкцію (рішення від 31.05.05р.).

12.12.05р. комісією було прийнято
об"єкт в експлуатацію. Позивачем також отримано дозвіл на розміщення
об"єкту торгівлі в реконструйованому приміщенні.

Для повноцінного функціонування об"єкту торгівлі санітарною службою
позивача зобов"язано було облаштувати септик, що ним було зроблено. Для
обслуговування приміщення та септика, зокрема - позивачу необхідний доступ до
земельної ділянки, на якій розташовані споруди. Під"їзд можливий тільки
через ділянку відповідача (про що свідчать фотографії, що є  в матеріалах справи та схема, подана
залученою до участі в справі сільрадою).

Згідно зі ст. 100 Земельного кодексу
України, власник або землекористувач може вимагати встановлення земельного
сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Сервітут встановлюється
за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору.
Поскільки відповідач згоди на встановлення земельного сервітуту не давав,
позивач вимушений був звернутися в суд.

Приватний підприємець ОСОБА_2., не надавши згоди на встановлення  сервітуту, здійснив самовільну забудову на
своїй земельній ділянці, що унеможливлювало доступ до септика, облаштованого
позивачем, а тому позивач заявив і вимогу про знесення самовільної забудови.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін - відповідач
здійснив самовільне будівництво на переданій йому в оренду земельній
ділянці.  Право  на забудову, належне власнику чи користувачу
земельної ділянки, здійснюється  ним за
умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших
норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим
призначенням. Крім цього, кожен суб"єкт будівництва зобов"язаний
дотримуватись вимог, визначених "Положенням про порядок надання дозволу на
виконання будівельних робіт". По-перше: це отримання дозволу на виконання
робіт,   ордеру    на проведення земляних робіт і т.д.
Відповідач    необхідних документів та
дозволів на забудову суду не надав, а тому здійснене ним будівництво підсобного
приміщення є самочинним.

Відповідно до ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда, майно вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони будуються або збудовані на земельній ділянці, що не була  відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з   істотним порушенням будівельних норм і
правил.

У разі істотного відхилення від  проекту, що суперечить суспільним інтересам
або  порушує права інших осіб, істотного
порушення  будівельних норм і правил
суд  за позовом відповідного  органу державної влади або органу місцевого
самоврядування може  постановити рішення,
яким зобов"язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову, якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа,
яка здійснила (здійснює) будівництво
відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

За таких обставин, позивач не вправі подавати позов до відповідача про
знесення самовільної забудови, бо законом таке правило належить органу
державної влади чи органу місцевого самоврядування, а  позивач до них не належить. Тому в цій
частині в позові слід відмовити.

Глава 32 Цивільного Кодексу
України регулює право користування чужим майном.

Право користування чужим майном
(сервітут) може бути встановлене щодо земельних ділянок, інших  природніх ресурсів (земельний сервітут) або
іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Сервітут
може бути  встановлений договором,
законом, заповітом або рішенням суду (ст.ст. 401, 402 ЦК України).

Право користування чужою земельною
ділянкою регламентовано ст. 404 ЦК України гл. 16 Земельного Кодексу України.
Зокрема ст. 98 Земельного Кодексу України гласить, що право земельного
сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на  обмежене платне або безоплатне користування
чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут може бути постійним  і строковим. Встановлення земельного
сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої
встановлено земельний  сервітут,
прав  володіння, користування та
розпорядження нею. В даному випадку слід зауважити те, що як позивач так і
відповідач є  орендарями земельних
ділянок.

Враховуючи докази, які подані  позивачем та сільською радою, а також,
враховуючи той факт, що іншого заїзду автомобіля для обслуговування септика, що
є власністю позивача, не існує - суд приходить до висновку про встановлення
сервітуту по земельній  ділянці, що
передана в оренду  приватному підприємцю
ОСОБА_2для проїзду автомобіля, який
обслуговуватиме  септик,
збудований ОСОБА_1.  Термін дії сервітуту
10 років з  моменту набрання
рішенням  законної  сили. Згідно зі ст. 101 Земельного Кодексу
України - дія земельного сервітуту зберігається в разі переходу прав на
земельну ділянку, щодо якої встановлено земельний сервітут. Приватний
підприємець ОСОБА_2. повинен дозволяти заїзд на свою земельну ділянку
автомобіля, чи іншого транспортного засобу для обслуговування септика в разі
виникнення такої потреби у позивача.

Позивач також заявив вимогу стосовно
стягнення з відповідача 5000 грн., які він сплатив за надання послуг юристом. В
обгрунтування своїх вимог позивач подав суду договір № 21 від 18.10.05р. про
надання юридичної допомоги, укладений між
ним та ТзОВ "Аната", докази про  реєстрацію ТзОВ "Аната" та
копію  квитанції (оригінал для огляду
подано в засіданні) до  прибуткового
касового ордеру № 4 від 25.04.06р. про отримання від ОСОБА_1. 5000 грн. згідно
вищевказаного договору.

В даному випадку суд приймає до уваги
те, що договір укладено не на ведення конкретної справи, а про надання
юридичних послуг взагалі, який продовжується більше двох років, тому не можна
вважати, що відповідач повинен  повністю
повернути позивачу понесені ним затрати, а тому суд приходить до висновку про
стягнення з відповідача суми 1500 грн.

На підставі   вищесказаного та в відповідності зі ст.  ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 376,
401, 404 ЦК України, ст.ст. 98-102 Земельного Кодексу України, керуючись ст.
ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов
задоволити частково.

Встановити земельний
сервітут стосовно земельної ділянки приватного підприємця ОСОБА_2. на користь
приватного підприємця ОСОБА_1. по АДРЕСА_1і дозволити проїзд автомобілів чи
інших транспортних  засобів по мірі
потреби для обслуговування септика, що знаходиться на  тильній стороні приміщення, через ділянку,
яка надана в оренду приватному підприємцю ОСОБА_3. (площа ділянки   ОСОБА_2.
0,0355 кв.м.).

В задоволенні  вимоги
стосовно знесення  самочинно
збудованого приміщення відмовити.

Стягнути з
відповідача - приватного підприємця ОСОБА_2,
АДРЕСА_1(ідент. код )
на користь позивача ОСОБА_1, АДРЕСА_1(ідент. код НОМЕР_1) -  1500 грн. збитків, 187 грн. держмита та 118
грн. інформаційно-технічних послуг.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

В
стягненні решти суми відмовити.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Цюх Ганна Захарівна

рішення підписане 25.01.08

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________
Ломей Любов Романівна