КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

22.01.08                                                                                           № 2/60

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Смірнової Л.Г.

суддів:

розглянувши апеляційну скаргу Фонду державного майна України

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 02.10.2007

у справі № 2/60

за позовом                               Державного підприємства "Кримські генеруючі системи"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль"

Фонду державного майна України

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним договору оренди № 123 від 01.01.2004 р. та погодження щодо укладення договору оренди

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду передано вимоги Державного підприємства „Кримські генеруючі системи” (далі-ДП „Кримські генеруючі системи”) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кримтеплоелектроцентраль” (далі-ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” та Фонду державного майна України (далі-ФДМУ) з про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючі системи” – „Камиш-Бурунської ТЕЦ” №123, укладеного 01.01.2004 між ДП „Кримські генеруючі системи” та ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль”; про визнання недійсним погодження ФДМУ укладення договору оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючі системи” – „Камиш-Бурунсьої ТЕЦ” № 123; про зобов'язання ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” повернути ДП „Кримські генеруючі системи” майно, що є об'єктом договору оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючі системи” – „Камиш-Бурунської ТЕЦ” № 123; про зобов'язання ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” не чинити перешкод ДП „Кримські генеруючі системи” при реалізації останнім прав володіння та користування майном, що є об'єктом договору оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючі системи” – „Камиш-Бурунської ТЕЦ” №123.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.03.2006 у задоволенні позову ДП „Кримські генеруючі системи” відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2006 рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2006 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Київським апеляційним господарським судом 06.07.2006 винесено додаткову постанову, якою доповнено постанову від 18.05.2006 та зобов'язано орендаря повернути об'єкт оренди та не чинити перешкод ДП „Кримські генеруючі системи” у його використанні.

За результатами розгляду заяви ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами, Київським апеляційним господарським судом 07.09.2007 було прийнято постанову, відповідно до якої заяву ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” про перегляд постанови за нововиявленими обставинами задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2006 та додаткову постанову від 06.07.2006 скасовано, рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2006 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2006 касаційна скарга ДП „Кримські генеруючі системи” задоволена, постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2006 скасована, постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2006 та 06.07.2006 залишено без змін.

31.10.2006, на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2006, відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби Автономної республіки Крим, було відкрито виконавче провадження за наказом господарського суду міста Києва № 2/60 та, як вбачається зі змісту акту державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Автономної республіки Крим від 31.07.2006, постанова Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2006 у справі № 2/60 виконана боржником у добровільному порядку, майно, зазначене у виконавчому документі передано відповідно до акту прийому-передачі.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Автономної республіки Крим 01.11.2006 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2006 у справі № 2/60.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2006 господарським судом м. Києва 12.01.2007 було видано накази №2/60 про примусове виконання постанови, в яких зазначено про зобов'язання ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” повернути цілісний майновий комплекс структурного підрозділу державного підприємства „Кримські генеруючі системи” – „Камиш - Бурунська ТЕЦ” Державному підприємству „Кримські генеруючі системи” та про зобов'язання ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” не чинити перешкод ДП „Кримські генеруючі системи” при реалізації останнім прав володіння та користування майном, що є об'єктом договору оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу ДП „Кримські генеруючі системи” – „Камиш - Бурунська ТЕЦ”.

Крім того, на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2006 господарським судом м. Києва було видано наказ №2/60 від 12.01.2007 про стягнення з ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” на користь ДП „Кримські генеруючі системи” 6502,00грн. державного мита та 59,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.08.2007 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2006 та додаткову постанову від 06.07.2006, а рішення господарського суду міста Києва від 21.03.2006 року залишено без змін.

13.08.2007 ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу наказу в поворот виконання рішення та повернення майна.

Господарським судом міста Києва 06.09.2007 було видано наказ про поворот виконання постанови, відповідно до якого зобов'язав ДП „Кримські генеруючі системи” повернути майно на користь ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль”.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) сторонами у процесі виконання судового рішення 21.09.2007 укладено мирову угоду між ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” та ДП „Кримські генеруючі системи”, якою визначено умови виконання вищезазначеного наказу суду та представниками сторін мирової угоди 25.09.2007 до господарського суду міста Києва подано заяву на затвердження мирової угоди у даній справі на стадії примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 07.09.2007.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2007 заяву про затвердження мирової угоди задоволено, затверджено мирову угоду, укладену 21.09.2007 сторонами у процесі виконання судового рішення.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, ФДМУ 27.12.2007 звернувся з апеляційною скаргою, відповідно до якої просив поновити строк подання апеляційної скарги та прийняти апеляційну скаргу до розгляду, ухвалу господарського суду міста Києва від 0210.2007 про затвердження мирової угоди скасувати посилаючись на те, що ФДМУ, як учаснику судового процесу у даній справі, не було відомо про наміри ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” та ДП „Кримські генеруючі системи” укласти мирову угоду, а розгляд заяви про затвердження мирової угоди, судом було здійснено без участі представника ФДМУ.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2007 було відновлено пропущений строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 22.01.2008.

У судове засідання 22.01.2008 з’явилися представники всіх учасників процесу. Представник ФДМУ підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представник ДП „Кримські генеруючі системи” проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечив та просив ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2007 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що мирову угоду було укладено сторонами виконавчого провадження що є сторонами договору, який був предметом розгляду у даній справі, що повністю відповідає вимогам частини третьої статті 78 ГПК України. Крім того, на підставу у своїх заперечень, представник ДП „Кримські генеруючі системи” посилався на те, що ухвала господарського суду міста Києва від 02.10.2007 не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки зазначеною ухвалою було затверджено мирову угоду укладену сторонами у процесі виконання судового рішення.

Представник ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” також заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу господарського суду міста Києва від 02.10.2007 без змін, посилаючись на те, що укладена між ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” та ДП „Кримські генеруючі системи” на стадії виконавчого провадження мирова угода стосується лише прав ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” та обов’язків ДП „Кримські генеруючі системи”, а ФДМУ не є стороною виконавчого провадження ні з боку боржника, ні з боку кредитора. ФДМУ був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання щодо розгляду господарським судом міста Києва заяви про затвердження мирової угоди, проте повноважний представник ФДМУ у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому посилання на порушення судом першої інстанції процесуальних прав ФДМУ безпідставне. Представник ТОВ „Кримтеплоелектроцентраль” також посилався на відсутність норм чинного законодавства щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали про затвердження мирової угоди винесеної в порядку приписів статті 121 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників судового процесу та ознайомившись з матеріалами справи, судова колегія дійшла висновку про необхідність припинення апеляційного провадження з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких віднесено, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована у статті 12 Закону України „Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи, у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом поставлена в залежність від положень процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною ухвалою було затверджено мирову угоду, укладену сторонами у процесі виконання судового рішення, відповідно до приписів статті 121 ГПК України.

Відповідно до частини третьої статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зазначена норма не містить виключного переліку ухвал, які можуть бути предметом апеляційного оскарження, але обмежує такий перелік ухвалами, оскарження яких прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Можливість оскарження ухвали господарського суду про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання судового рішення, законом не передбачено.

Враховуючи наведені норми права, а також положення пункту 7 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 12.09.1996 №02-5/333 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України" та пункту 4 статті 18-1 Закону України „Про виконавче провадження”, судова колегія дійшла висновку про необхідність припинення апеляційного провадження у даній справі.

За таких обставин та керуючись ст.ст. 86, 106 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1.          Припинити апеляційне провадження у справі №2/60.

2.          Матеріали справи №2/60 повернути до господарського суду міста Києва.

. .

Головуючий суддя

Судді

28.01.08 (відправлено)