ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.03.08р.

Справа
№ 26/411-07 (18/407-07)

За
позовом Промінвестбанку     в особі філії «Відділення  Промінвестбанку в м. Мукачево Закарпатської
області»м. Мукачево Закарпатської області

До  закритого
акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ

Треті
особи: -підприємець
ОСОБА_1, м. Виноградів Закарпатської
області

-
Державне підприємство «Інформаційний центр»Мін»юсту України, Закарпатська філія,
м. Ужгород

Про
визнання недійсним
договору

Суддя Н.М.Камша

Представники:

від
позивача:  Педан О.О. -предст., дор. б/н від 03.05.2006
р.

від
відповідача: Халаім
А.В. -ю/к , дор. 01.09.2005р.

треті
особи: ОСОБА_2
-представник ОСОБА_1, дов. б/н від 06.05.07 р.; Мовчан Д.В. -предст. ДП
«Інформаційний центр»Мін»юсту України дов. № 01-01/10 від 09.01.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач -Промінвестбанк в особі філії
«Відділення промінвестбанку в м. Мукачево Закарпатської області»звернувся з
позовом до Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»в
особі філії  «Закарпатське регіональне
управління»м. Ужгород (далі-відповідач) за участю третіх осіб -підприємця
ОСОБА_1, м. Виноградів Закарпатської області ( далі-ОСОБА_1) та державного
підприємства «Інформаційний центр»Міністерства юстиції України, Закарпатська
філія, м. Ужгород (далі -Інформаційний центр)
про визнання недійсним договору застави від 16.05.05 р.  автобуса
VANHOOL  16.190, 1994 року
випуску, двигун НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2,
що був укладений між відповідачем та ОСОБА_3 (далі -ОСОБА_3)  та зобов»язання відповідача виключити з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна запис від 23.09.2005 року № 2419736.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.09.2007 р. позов залишено без розгляду на
підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК
України) .

Постановою Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 12.11.2007 р. ухвала господарського суду від 13.09.2007
р. скасована, матеріали справи направлено на розгляд господарському суду.

Розпорядженням голови господарського суду
Дніпропетровської області від 21.11.2007 р. справу передано для розгляду судді
Камші Н.М.

Позов обґрунтований тим, що 31.03.2003 р.
ОСОБА_3 отримав у позивача кредит у сумі 360 тис. грн. зі строком погашення
-25.03.2005 р. для придбання автобуса з наступною передачею його у заставу.

Придбаний автобус 23.05.2003 р. передано в
заставу позивачу з реєстрацією застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна 23.05.2003 р.

11.02.2004 р. ОСОБА_3 без згоди
заставодержателя продав автобус ОСОБА_1, останній 12.02.2004 р. зареєстрував
право власності на даний автобус.

При зверненні стягнення  позивачем на предмет застави  встановлено, що ОСОБА_3 у травні 2005 р.
отримав кредит у відповідача і передав у заставу той же автобус. Обтяження
зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.09.2005 р.

Позивач просить визнати договір застави
недійсним посилаючись на дві підстави:

-          заставодавцем майна виступила особа,
що не була власником майна;

-          передача майна у наступну заставу
відбулась без згоди первісного заставодержателя.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на
те, що 23.09.2005 р. предмет застави був зареєстрований у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна на підставі договору застави від 16.05.2005 р., а запис
за обтяженням позивача зареєстровано у реєстрі 10.04.2006 р. Посилання позивача
на запис від 23.05.2003 р. відповідач вважає необґрунтованим, оскільки цей
запис було вилучено із реєстру. Спірний договір застави відповідач вважає
таким, що укладений з дотриманням вимог чинного законодавства. Якщо ж   вважати обтяження позивача від 23.05.2003
р.  обтяженням з вищим пріоритетом, то це
не є підставою для визнання недійсним правочину. Зважаючи на це, відповідач
просить в позові відмовити.

Крім того, відповідач просив залучити до
участі у справі у якості третьої особи приватного нотаріуса Мукачівського
міського нотаріального округу ОСОБА_4, яким був посвідчений договір застави від
16.05.2005 р. з попередньою перевіркою правоздатності сторін і належності заставодавцю
предмета застави. Господарський суд не вбачає підстав для залучення до участі у
справі нотаріуса, оскільки оцінка спірного договору буде здійснюватись
господарським судом на підставі доказів, поданих сторонами, а не виходячи із
пояснень нотаріуса, який посвідчував цей договір.

Третя особа -підприємець ОСОБА_1 позов
підтримав,  предмет спірного договору
застави вважає своєю власністю з 2004 року, що був переданий  у заставу відповідачу без його згоди.

Третя особа -Державне підприємство «Інформаційний
центр»Міністерства юстиції України направила до господарського суду пояснення
по суті спору, згідно яких на рухоме майно автобус VANHOOL  16.190, 1994 року випуску, двигун НОМЕР_1,
шасі НОМЕР_2,  боржника ОСОБА_3 чинними є
два записи про реєстрацію приватного обтяження - від 23.09.2005 р. та
10.04.2006 р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації
представниками сторін та третіх осіб не заявлялось .

У судовому засіданні 03.03.2008 р.  об 11 год. оголошена перерва до 14.00  год. того ж дня.

За згодою представників  сторін у судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частина  рішення.

Заслухавши представників позивача,
відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2003 року між позивачем та ОСОБА_3
укладено договір застави автобуса моделі
VANHOOL  16.190, 1994 року
випуску, двигун НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2,
для забезпечення вимог позивача, які випливали з кредитного договору №
1-6/2003 від 31.03.2003 р., про повернення кредиту у розмірі 360 тис. грн.

23.05.2003 року в Державному реєстрі застав
рухомого майна зареєстрована застава
вище значеного автобуса під номером 1594-288, що підтверджується Витягом
від 23.05.2003 р., наданим реєстратором -Державним підприємством «Інформаційний
центр»Мін'юсту України, Закарпатською філією. Як вказано у витязі, запис про
реєстрацію застави дійсний до 22.05.2008 р.

Відповідно до пункту 4.1.2 договору ОСОБА_3
був зобов»язаний не відчужувати майно у будь-який спосіб та не обтяжувати його
зобов»язаннями з боку третіх осіб(не передавати в оренду) без отримання
попередньо письмової згоди на це від заставодержателя.

11.02.2004 р. ОСОБА_3 без згоди
заставодержателя на підставі біржового договору № 308498  продав заставлений автобус підприємцю ОСОБА_1(а.с.
14)

13.05.2005 р. ОСОБА_3 уклав кредитний
договір з відповідачем по даній справі на суму 17 тис. доларів США і в
забезпечення виконання зобов»язань по договору передав у заставу автобус
VANHOOL  1994 року випуску, двигун
НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, що підтверджується копією договору застави рухомого
майна  16.05.2005 р , наданого
відповідачем у судове засідання 03.03.2008 р.

23.09.2005 року  відповідач зареєстрував своє обтяження в
Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 2419736.

При проведенні заходів по зверненню  стягнення на предмет застави, позивач
встановив, що заставлене майно ОСОБА_3 продано у 2004 році, а у 2005 році
передано у заставу відповідачу. Позивач не надавав згоди ОСОБА_3 на відчуження  та передачу у заставу майна.

13.12.2005 р. Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області по справі № 2-5624/05 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до
Промінвестбанку, ( треті особи -ДП «Інформаційний центр та АППБ «Аваль»)  визнав за за позивачами по цій справі право
власності на автобус, придбаний у ОСОБА_3, Цим же рішенням визнано недійсним
договір застави № 1-6/203 від 25.05.2003 р., укладений між Промінвестбанком та
приватним підприємцем ОСОБА_3 та зобов»язано Закарпатську філію ДП
«Інформаційний центр»Мін'юсту України виключити з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна запис про об»єкт обтяження, зареєстрований 23 травня 2003 р. за
№ 1594-288.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської
області від 02 лютого 2006 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від
13 грудня 2005 року змінено, у задоволенні
позову в частині визнання договору застави від 23.05.2003 р. недійсним -
відмовлено, решту позовних вимог задоволено, визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_5
право спільної сумісної власності на вище означений автобус, зобов»язано
Закарпатську філію державного підприємства «Інформаційний центр»виключити  цей транспортний засіб   з Державного реєстру обтяжень рухомого майна
(запис № 1594-288 від 23.05.2003 р.).

Ухвалою Верховного Суду України від
16.05.2007 р. рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13.12.2005 р. та
рішення апеляційного суду Закарпатської області від 02.02.2006 р. -скасовані,
провадження у справі -закрито. Таким чином, запис в Державному реєстрі застав
рухомого майна від 23.05.2003 р. № 1594-288 є чинним.

За позовом Промінвестбанку до приватних
підприємців ОСОБА_3 та ОСОБА_1  згідно з
рішенням господарського суду
Закарпатської області від 14.09.2006 р. у справі № 6/87 визнано недійсним
біржовий договір за реєстраційним № 308498 від 11 лютого 2004 року купівлі-продажу
транспортного засобу - автобуса VANHOOL
16.190,державний номер НОМЕР_3,
1994 року випуску, двигун НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2,  із застосуванням правових наслідків,
передбачених ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України. Рішення залишено без змін
постановою Львівського апеляційного господарського суду  від 18.12.2006 р. та постановою Вищого
господарського суду України від 10.04.2007 р.

ОСОБА_3 у січні 2007 року помер.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд
прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
заставу»застава-це спосіб забезпечення зобов»язань,  в силу застави кредитор  (заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою  зобов»язання одержати  задоволення з вартості заставленого майна
переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до статті 11 цього ж Закону
заставодавцем при заставі майна може бути його власник, який має право
відчужувати заставлене майно на підставах, передбачених законом, а також особа,
якій власник у встановленому порядку передав майно і право застави на це майно.

Статтею 18 Закону передбачено, що наступні
застави вже заставленого майна допускаються у разі, якщо інше не передбачено
законом та попередніми договорами застави.
Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням
іншого зобов»язання  (боргу), заставне
право попереднього заставодержателя (попередніх заставодержателів) зберігає
силу.

Аналогічні положення щодо застави майна
передбачені ст.ст. 572,583,588
Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання  цієї вимоги в момент вчинення правочину є
підставою  недійсності правочину
(ч.1ст.215 ЦК України).

Оскільки договір застави від 23 травня 2003
року № 1-6/2003 у пункті 4.1.2
зобов»язував заставодержателя не відчужувати заставлене майно у
будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов»язаннями з боку третіх осіб без
отримання попередньо письмової згоди на це від заставодержателя, а ОСОБА_3
згідно з договором від 16.05.2005 року передав об»єкт  застави у наступну оренду без згоди
заставодержателя, позовні вимоги  щодо
визнання  недійсним цього договору
застави підлягають задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 44 Закону
України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»після
припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи
особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом
п»яти днів зобов»язаний подати  держателю
або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення
відповідного запису з Державного реєстру.
Зважаючи на це,  вимоги позивача
щодо зобов»язання відповідача виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого
майна запис від 23.09.2005 року за № 2419736
є правомірними і підлягають задоволенню.

Суд не приймає решту доводів позивача, оскільки
встановлені вище обставини є достатньою підставою для визнання договору застави
від 16.05.2005 року недійсним.

Суд відхиляє доводи відповідача у зв»язку із
зазначеним вище.

Відповідно до ст..49 ГПК України судові
витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1,33,34,43,49,82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір застави від 16
травня 2005 року - автобуса VANHOOL
16.190, державний номер НОМЕР_3,
1994 року випуску, двигун НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2,  укладений 16 травня 2005 року між Закритим
акціонерним товариством  комерційним
банком «ПриватБанк»м. Дніпропетровськ та ОСОБА_3, м. Мукачево Закарпатської
області  та зобов»язати Закрите акціонерне
товариство комерційний банк «ПриватБанк»виключити з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна запис від 23.09.2005 року № 2419736.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»на користь Промінвестбанку в особі філії «Відділення
Промінвестбанку в м. Мукачево Закарпатської області»м. Мукачево Закарпатської
області  витрати на оплату державного
мита в розмірі 170 (сто сімдесят)грн.00 коп., витрати на оплату
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 118(сто
вісімнадцять) грн. 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Н.М.Камша

Дата
підписання рішення,

оформленого відповідно
до ст..84 ГПК України,-05.03.2008 р.