ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2008 р. Справа № 8/313-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі

за участю представників сторін:

від позивача: Семеняки В.В. - представника за довіреністю № 301 від 30.01.2008р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко",

м.Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "13" листопада 2007 р. у справі № 8/313-07 (суддя Мельник І.Ю.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Лани України",

м. Київ до Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко", м.Вінниця

про стягнення 21121,85 грн. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 13.11.2007р. у справі № 8/313-07 позов Закритого акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Лани України" до Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко" задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 21121,85 грн. боргу, 211,22 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржений судовий акт скасувати, провадження у справі припинити.

Мотивуючи апеляційну скаргу відповідач, зокрема, зазначає наступне:

-суд розглянув справу по суті та виніс рішення, а не ухвалу про припинення провадження в справі, чим порушив ст.80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач вже звертався в суд з позовом до ВАТ "Вінницямолоко" Оратівський молокозавод про стягнення 21121,85 грн. боргу, однак ухвалою господарського суду Вінницької області провадження у справі за вказаним позовом припинено на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України;

-суд не повно дослідив всі обставини справи та не врахував, що правовідносини між сторонами склались у сфері поставки молочної продукції. Такі правовідносини врегульовані спеціальними нормативними актами у цій галузі, які суд безпідставно не застосував.

Представник позивача у відзиві від 30.01.2008р. на апеляційну скаргу та безпосередньо в судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог, викладених в скарзі, вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте відповідно до норм чинного законодавства та з повним з'ясуванням обставин справи, просить судовий акт залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини нез'явлення не повідомив.

Зважаючи на те, що про дату і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином (ухвалу про призначення розгляду апеляційної скарги на 31.01.2008р. на адреси сторін надіслано рекомендованою кореспонденцією 11.12.2007р.), а, також, враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, судова колегія вважає, що нез'явлення в судове засідання представника відповідача не перешкоджає перегляду справи за наявними в ній доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В жовтні 2007р. Закрите акціонерне товариство "Виробниче об'єднання "Лани України" звернулось в господарський суд Вінницької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко" про стягнення 21121,85 грн. боргу, вказавши, що 07.12.2005р. між Відокремленим структурним підрозділом "Агрофірма "Оратів" ЗАТ "ВО "Лани України" (Виконавець) та ВАТ "Вінницямолоко" Оратівський молокозавод (Замовник), було укладено договір про поставку молочної сировини, за умовами якого Виконавець зобов'язувався поставити та передати у власність Замовника молоко коров'яче, а останній - прийняти сировину та оплатити її відповідно до умов угоди (а.с.10-11).

Ціна на сировину формується в залежності від якості, кількості та періодичності її постачання. Договірна ціна встановлюється у додатку, який є невід'ємною частиною договору (додаток №2) (п.п.4.1.,4.2. договору).

Пунктом п.4.3. договору від 07.12.2005 передбачено, що Замовник повинен здійснювати оплату за поставлене молоко протягом 20 днів з дня його отримання.

На виконання умов договору Виконавець у період з 31.01.2006р. по 11.05.2006р. поставив Замовнику молока на 23517,75 грн., що підтверджується приймальними квитанціями на закупку молока і молочних продуктів у господарствах, підписаними представниками сторін та засвідченими печатками товариств (а.с.13-16).

Замовник отримав поставлену сировину без будь-яких зауважень щодо її якості та кількості, однак розрахувався частково, сплативши лише2395,90 грн.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію №252 від 27.08.2007р. з вимогою погасити 21121,85 грн. заборгованості за договором від 07.12.2005р., яку останній залишив без відповіді та реагування.

За таких обставин, позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та порушених інтересів, заявивши позов про стягнення з відповідача 21121,85 грн. боргу за поставлене молоко.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч.1 ст.181 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін(ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази повного розрахунку Замовника за поставлену йому Виконавцем молочну сировину.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача правових підстав вимагати у відповідача належним чином виконати взяті на себе зобов'язання за договором від 07.12.2005р.

Доводи апеляційної скарги не грунтуються на нормах чинного законодавства та матеріалах справи, а тому не можуть бути підставою для скасування судового акту місцевого суду з огляду на слідуюче.

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України відокремлений підрозділ юридичної особи не має статусу юридичної особи, тоді як відповідно до ст.ст. 1,21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства, установи, організації, які є юридичними особами.

23.04.2007р. господарським судом Вінницької області було порушено провадження у справі №10/136-07 за позовом Закритого акціонерного товариства "ВО"Лани України" до Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко" Оратівський молокозавод про стягнення заборгованості за договором від 07.12.2005р., а 10.07.2007р. на адресу місцевого суду надійшла заява позивача про закриття провадження у справі, оскільки Оратівський молокозавод є структурним підрозділом ВАТ "Вінницямолоко" та не являється юридичною особою. Оскільки суб'єктний склад у справі №10/136-07 не відповідав вимогам ст.ст. 1,21 Господарського процесуального кодексу України, то Закрите акціонерне товариство "ВО"Лани України" цілком правомірно звернулось до суду з вищевказаним позовом до ВАТ "Вінницямолоко", яке є юридичною особою та відповідає за зобов'язаннями створених ним філій і представництв.

Крім того, необхідно зазначити, що підставою для звернення позивача до суду стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе господарських зобов'язань, тому суд першої інстанції, розглядаючи справу, вірно застосував норми чинного законодавства, які врегульовують питання, що виникають при виконанні договірних зобов'язань.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 13.11.2007р. у справі № 8/313-07 винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні, а тому оскаржуваний судовий акт слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 13 листопада 2007 року по справі № 8/313-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Вінницямолоко", м. Вінниця - без задоволення.

2. Справу № 8/313-07 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1- до справи;

2- позивачу;

3- відповідачу;

4- в наряд.