Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

від "24" січня 2008 р.

Справа № 5/2631

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Шевелєв Я.А. - дов. №08/16-004844 від 08.01.08р.

від відповідача Піонтковська І.С. - дов. від 01.01.08р.

Розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м.Житомир)

до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №5 (м.Житомир)

про стягнення 19172,02 грн.

В судовому засіданні 15.01.08р. оголошувалась перерва до 24.01.08р.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 19172,02 грн. боргу за активну електроенергію, з яких 15265,98 грн. - сума основного боргу, 1795,95 грн. - пеня, 329,75 грн. - 3% річних та 1780,34 грн. - інфляційні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав частково в частині стягнення пені, інфляційних та 3-ох% річних. Пояснив, що відповідач суму основного боргу сплатив позивачеві під час розгляду справи в суді, тому просив суд припинити провадження у справі в цій частині.

Представник відповідача в засіданні суду також просив суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу, оскільки відповідач основний борг перерахував позивачеві. В підтвердження надав платіжні доручення.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір №538 від 05.04.04р., рахунки за активну електроенергію, розрахунки, платіжні доручення, акт звірки, статут, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.04.04р. між Житомирським районом електричних мереж, який є виробничим підрозділом ВАТ " ЕК "Житомиробленерго" та відповідачем був укладений договір №538 від 05.04.04р. про постачання електричної енергії (а.с.6-9), згідно умов якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору і додатками до договору, що є невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.2.3 договору, відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати за використану електроенергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та за іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України.

Розрахунковим періодом вважається період з 15 числа по 15 число включно і вказаний період прирівнюється до календарного місяця.

Позивач умови договору виконав належним чином та виставив відповідачу рахунки на оплату за активну електроенергію, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 10-17).

Відповідач умови договору щодо оплати за отриману електроенергію не виконав, в результаті чого станом на 01.11.07р. утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 15265,98 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, підписаним уповноваженими представниками обох сторін та скріплений печатками.

Проте, під час розгляду справи в суді відповідач сплатив позивачеві борг в сумі 15265,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та не заперечувалось представниками сторін в засіданні суду.

Відповідно до п.1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору

Таким чином, суд приходить до висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 15265,98 грн. за відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, позивач посилаючись на п. 4.2.1. договору просить суд стягнути з відповідача пеню, яка згідно розрахунку становить 1795,95 грн.

Відповідно до п. 4.2.1 даного договору, за внесення платежів з порушенням термінів, визначених в договорі, споживач (відповідач) сплачує позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач на підставі ст. 625 ЦК України також просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1780,34 грн. інфляційних та 329,75 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, інфляційних та 3% річних, суд вважає його правильним і таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, суму основного боргу сплатив під час розгляду справи в суді, доказів сплати пені, інфляційних та 3-ох% річних не надав.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних та 3-ох% річних обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і підлягають задоволенню. А в частині стягнення основного боргу в розмірі 15265,98 грн. суд припиняє провадження у справі на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 625 ЦК України, 33, 34, 43, 44, 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №5, м. Житомир, вул. Старовільська, 14, р/р в ФКБ "Західінкомбанк", МФО 311670, код 13565123

- на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, р/р 260033001 в філії ВАТ "Перший інвестиційний банк" м. Житомира, МФО 311766, код 22048622

- 1795,95 грн. - пені;

- 329,75 грн. - 3% річних;

- 1780,34 грн. - інфляційних;

- 191,72 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 15265,98 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу