СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

14 січня 2008 року

Справа № 2-2/12487-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

представник позивача: Мотова Світлана Петрівна, довіреність № 43 від 01.01.08, Державне підприємство "Придніпровська залізниця";

представник відповідача: Торова Ірина Олександрівна, довіреність № б/н від 15.09.05, Державне підприємство "Керченський морський торговельний порт"

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Керченський морський торговельний порт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 09-16 жовтня 2007 року у справі № 2-2/12487-2007

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (вул. К.Маркса 108, Дніпропетровськ, 49602)

до Державного підприємства "Керченський морський торговельний порт" (вул. Кірова, 28, Керч, 98312)

про стягнення 9526,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 09-16 жовтня 2007 року у справі № 2-2/12487-2007 (суддя В.І. Толпиго) задоволено позов Державного підприємства „Придніпровська залізниця” до Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт”.

З Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” на користь позивача стягнуто 9526,40 грн. штрафу за невиконання плану вивантаження вагонів, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Частково не погодившись з висновками, викладеними в рішенні суду, Державне підприємство „Керченський морський торговельний порт” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить частково скасувати рішення господарського суду першої інстанції, позовні вимоги Державного підприємства „Придніпровська залізниця” задовольнити тільки в частині стягнення штрафу за невиконання плану вивантаження у розмірі 1497,60 грн.

Апеляційна скарга мотивована посиланнями Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування всіх обставин справи.

Повторно розглянувши матеріали справи в порядку й на підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що договором про обробку вагонів № ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15 червня 2004 року, укладеним між сторонами у справі, з урахуванням протоколу розгляду розбіжностей від 30 липня 2004 року, протоколу узгодження розбіжностей від 21 лютого 2005 року та рішення суду щодо врегулювання розбіжностей від 08-22 лютого 2005 року, сторони домовилися, що за невиконання норми вивантаження, встановленої добовим планом, Державне підприємство „Придніпровська залізниця” та Державне підприємство „Керченський морський торговельний порт” несуть матеріальну відповідальність (пункт 7.3. вказаного договору).

Пунктом 7.3 договору про обробку вагонів № ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15 червня 2004 року також закріплено, що розмір матеріальної відповідальності за невиконання плану вивантаження вагонів визначається відповідно до статті 106 Статуту Залізниць України –дві добові ставки плати за користування вагонами за кожний неподаний (з вини Залізниці), невивантажений (з вини Порту) вагон.

Крім того, пунктом 1 договору про обробку вагонів № ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15 червня 2004 року встановлено, що добовою нормою вивантаження є узгоджена Залізницею і Портом кількість вагонів, які Залізниця повинна подати в Порт під вивантаження, а Порт вивантажити з урахуванням добової переробної спроможності згідно з Єдиним Технологічним Процесом роботи Станції і Порту. Ця норма встановлюється щоденно змінно-добовим планом роботи Станції і Порту в залежності від наявної кількості вагонів у Порту, на припортовій Станції та на підходах до неї.

Також, пунктом 4.4 вказаного договору, укладеного між Державним підприємством „Придніпровська залізниця” та Державним підприємством „Керченський морський торговельний порт”, визначено, що норма вивантаження на кожну добу встановлюється змінно-добовим планом, який складається на підставі узгоджених обсягів завозу вантажів на місяць, виходячи з наявності вагонів у Порту, на Станції та на підходах до неї рівномірно протягом доби в розмірі не більше переробної спроможності вантажних фронтів з урахуванням роду вантажу відповідно до Єдиного Технологічного Процесу роботи Станції і Порту.

Господарським судом під час розгляду справи було встановлено, що фактично змінно-добовий план між Станцією та Портом у березні 2007 року не був узгоджений: станція вказувала норму вивантаження на кожну добу з урахуванням наявності вагонів у Порту, на Станції та на підходах до неї у розмірі не більше переробної спроможності вантажних фронтів - 265 вагонів, а Порт встановлював собі норму вивантаження тільки на підставі узгодженого місячного плану завозу - 85 вагонів, хоча наявність вагонів, що підлягали вивантаженню засобами Порту, у кожну добу березня 2007 становила більше 85 вагонів, виходячи з наявності вагонів у Порту (не вивантажених у попередню добу).

Відповідно до пункту 3.10 Правил Перевезення вантажів у прямому змішаному залізнично-водному сполученні, затверджених наказом Мінтрансу України від 28 травня 2002 року № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 липня 2002 року за № 566/6854, начальники станцій і портів ведуть облік виконання місячного плану перевалки вантажів. Облік обсягів перевалки ведеться за обліковими картками, які складаються у двох примірниках і підписуються обома сторонами. У разі відмови від підпису облікової картки складається акт загальної форми, копія якого вручається стороні, що відмовилася від підпису картки. Сторона, яка має заперечення щодо записів у картці, може вносити в неї перед своїм підписом відповідні відмітки.

З доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що Державне підприємство „Керченський морський торговельний порт” підписало облікову картку з зауваженням, посилаючись на те, що статтею 106 Статуту Залізниць України передбачена відповідальність за навантаження вантажів, тим самим відмовився від сплати нарахованого штрафу за невиконання плану вивантаження в березні місяці 2007 року.

Однак, вказані посилання Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” на незастосування до відносин сторін статті 106 Статуту Залізниць України є безпідставними, оскільки відповідно до пункту 7.3 договору про обробку вагонів саме ця стаття підлягає застосуванню у разі невиконання плану вивантаження за місяць та відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Твердження Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” про те, що відповідальність за ритмічність завозу покладена тільки на Залізницю також не відповідає дійсності, тому що пунктом 3.1 договору про обробку вагонів передбачено зобов’язання Порту здійснювати місячне планування завозу експортних, імпортних і транзитних вантажів, обсяги якого не повинні перевищувати узгодженного Портом як у цілому, так і з окремих фронтів вивантаження, контролювати ритмічність завозу згідно з узгодженними обсягами; приймати всі узгоджені Портом експортні та транзитні вантажі та відповідати за користування вагонами від моменту подачі Залізницею Порту на фронти розвантаження до моменту здачі їх Залізниці; нести відповідальність перед Залізницею відповідно до розділу 7 договору.

Таким чином, враховуючи те, що Державним підприємством „Керченський морський торговельний порт” не виконано належним чином свої зобов’язання за договором про обробку вагонів № ПР/МД-м4/2-04/НЮ-3679дч від 15 червня 2004 року щодо виконання плану вивантаження вагонів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суд Автономної Республіки Крим про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення штрафу за вказане порушення.

Виходячи з викладеного, Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов висновку про повне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи, порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлено.

За таких обставин вимоги Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт”, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09-16 жовтня 2007 року у справі № 2-2/12487-2007 відсутні.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Керченський морський торговельний порт” залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09-16 жовтня 2007 року у справі № 2-2/12487-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.І. Гонтар

В.М. Плут