ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2008 р.

№ 13/3069

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди Д.С.,

суддів:

Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

розглянувши касаційне подання

Першого заступника прокурора
Черкаської області

на постанову

від 16.10.07 Київського
міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№13/3069

господарського суду

Черкаської області

за позовом

Прокурора м. Черкаси в інтересах
держави в особі виконавчого комітету Черкаської міської ради

до

Приватного підприємця ОСОБА_1.

про

стягнення заборгованості за
договором оренди в сумі 68976,08 грн.

за участю представників сторін

від позивача:

Король А.М., дов.

від відповідача:

ОСОБА_2., дов.

від ГПУ:

Громадський С.О., посв.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Черкаси звернувся до
господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі
виконавчого комітету Черкаської міської ради до Приватного підприємця ОСОБА_1.
про стягнення заборгованості по орендній платі за землю в сумі 68976,08 грн. з
урахуванням пені.

Рішенням від 11.07.07 господарський
суд Черкаської області (суддя Скиба Г.М.) позов задовольнив у частині стягнення
з відповідача на користь позивача 39393,81 грн. заборгованості по орендній
платі за землю. В решті позовних вимог відмовлено з підстав пропуску строку
позовної давності, а стосовно пені суд зазначив про відсутність заявлення вимог
про її стягнення з боржника.

Постановою від 16.10.07 Київський
міжобласний апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: Мостової
Г.І. -головуючого, Писаної Т.О., Фаловської І.М.) рішення суду першої інстанції
скасував, а в задоволенні позову відмовив повністю.

Постанова мотивована недоведеністю
позовних вимог через надання позивачем довідки про грошову оцінку земельної
ділянки, іншої за орендовану відповідачем під існуючим магазином №231
"Овочі-фрукти" по вул. Ярослава Галана, 7 у м. Черкаси, грошова
оцінка якої не проведена.

Ухвалою від 28.12.07 Вищий
господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційним поданням
Першого заступника прокурора Черкаської області, в якому заявлено вимоги про
скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення без змін рішення
суду першої інстанції.

Касаційне подання мотивоване
неврахуванням судом апеляційної інстанції розрахунку спірної заборгованості
№328 від 13.04.07, виконаному фінансовим управлінням виконавчого комітету Черкаської
міської ради на підставі грошової оцінки ділянки, проведеної міським
управлінням земельних ресурсів.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія
вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської
міської ради від 19.10.99 №865 відповідачу надана земельна ділянка загальною
площею 694 м2 в оренду на 49 років з метою комерційного використання
під існуючий магазин №231 "Овочі-фрукти" за адресою: м. Черкаси, вул.
Ярослава Галана, 7. Між позивачем та відповідачем 28.11.99 укладено договір на
право тимчасового користування землею, зареєстрований за №1709.

Пунктом 2.1 договору передбачено,
що плата за землю вноситься землекористувачем щомісячно з коефіцієнтом 1,0 до
річної ставки земельного податку за 1 м2 за місяць.

Звертаючись з позовом у даній
справі в інтересах держави в особі виконавчого комітету Черкаської міської
ради, прокурор м. Черкаси заявив вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості за вказаним договором в сумі 68976,08 грн., посилаючись на
порушення відповідачем його умов щодо своєчасної сплати орендних платежів.

Задовольняючи частково позов у справі,
суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 7 Закону України
"Про плату за землю" ставка земельного податку складає 1% від
грошової оцінки землі, а згідно довідки Черкаського міського управління
земельних ресурсів про грошову оцінку земельної ділянки по вул. Ярослава
Галана, 7 від 25.08.02 грошова оцінка 1 м2 землі складає 243,13 грн.
Отже, суд дійшов висновку, що розмір орендної плати на місяць за договором
становить 1687,32 грн. При цьому вказану довідку про грошову оцінку землі від
25.08.02 судом до матеріалів справи не приєднано.

Суд апеляційної інстанції,
відмовляючи в задоволенні позову, навпаки, виходив з того, що згідно з
положенням ч. 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку землі" дані про
нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з
технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Однак позивачем
при розгляді справи не подано витягу з технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель щодо проведення грошової оцінки окремої орендованої
відповідачем земельної ділянки загальною площею 0,0697 га під існуючим
магазином №231 "Овочі-фрукти".

Стосовно доданої до позовної заяви
довідки Черкаського міського управління земельних ресурсів б/н від 25.02.02 суд
апеляційної інстанції зазначив про безпідставність прийняття її до уваги судом
першої інстанції, оскільки вона свідчить про проведення грошової оцінки іншої,
ніж орендується відповідачем, земельної ділянки під кафе-бар, офіс, автостоянку
для транспорту клієнтів по вул. Ярослава Галана, 7 у м. Черкаси.

Проте всупереч вимогам ст.ст. 47,
43, 105 ГПК України в постанові апеляційної інстанції не вказано підстав, з
яких суд дійшов висновку про невідповідність орендованої відповідачем земельної
ділянки земельній ділянці, зазначеній у довідці від 25.02.02. Зокрема, з
постанови не вбачається дослідження судом земельно-кадастрової та містобудівної
документації щодо розташування відповідних земельних ділянок та певних об'єктів
за адресою: вул. Ярослава Галана, 7 у м. Черкаси.

До того ж не надано судом апеляційної
інстанції жодної правової оцінки викладеним в апеляційній скарзі та заяві до
неї доводам відповідача щодо надання йому в оренду земельної ділянки площею
1459 м2, яка складається з 694 м2 під кафе-бар, офіс та
765 м2 під автостоянку, а також припинення дії рішення №865 від
19.10.99 у зв'язку з прийняттям позивачем рішення №1727 від 28.12.01. Наявність
або відсутність обставин прийняття позивачем такого рішення, його змісту, а
також правовідносини сторін у зв'язку з його прийняттям судом апеляційної інстанції
не встановлювалась.

Разом з тим, не надано судами
першої та апеляційної інстанції належної правової оцінки визначеній в довідці
від 25.02.02 грошовій оцінці землі, яка відповідно до вимог ст.ст. 20, 23
Закону України "Про оцінку землі" оформляється як витяг з технічної
документації з нормативної грошової оцінки земель, що має бути затверджена
відповідною сільською, селищною, міською або районною радою.

Слід також зазначити, що стягуючи
спірну заборгованість на користь виконавчого комітету Черкаської міської ради,
суд першої інстанції не врахував положення ст. 20 Закону України "Про
плату за землю" (в редакції на момент вирішення спору), згідно з якою
платежі за землю зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку,
визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю. Тобто спірні
правовідносини можуть стосуватися прав та обов'язків відповідного відділення
Державного казначейства України, проте ця особа не була залучена до участі у
справі. Разом з тим, в силу п. 3 ч. 2 ст. 11110 ГПК України
прийняття господарським судом рішення або постанови, що стосується прав і
обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі, є безумовною
підставою для скасування судових рішень.

Не досліджувалися судами при
розгляді справи також обставини щодо реалізації на момент вирішення спору
органами державної податкової служби своїх передбачених ст. 27 Закону України
"Про плату за землю" повноважень щодо контролю за правильністю
обчислення і справляння орендної плати за спірну земельну ділянку, зокрема, вчинення
ними певних дій або прийняття актів на виконання цих повноважень.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11
"Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши
всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини
справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на викладене судова
колегія дійшла висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались
вимог ст.ст. 43, 47, 43, 84, 105 ГПК України щодо повного
і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування
законодавства, тому рішення і постанова підлягають скасуванню як такі, що не
відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Оскільки касаційна інстанція
обмежена у праві оцінки доказів та встановленні фактичних обставин справи, а
право оцінки доказів належить до повноважень судів першої та апеляційної
інстанцій з додержанням принципу рівності сторін у процесі, справа підлягає
направленню на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення на
підставі відповідних доказів усіх суттєвих обставин щодо правовідносин, які
існують між сторонами, із застосуванням норм законодавства, що регулюють такі
правовідносини.

Керуючись ст.ст. 108, 1115,
1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне подання задовольнити
частково.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 11.07.07 та постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 16.10.07 у справі №13/3069 скасувати, а
справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький