ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.08 р.                     Справа № 20/31

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного підприємства „Луч-97”, м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Коксохіммонтаж”, м.Донецьк

про стягнення 8240,63 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Юрьєв М.Г. – за довіреністю

від відповідача не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Приватне підприємство „Луч-97”, м.Донецьк, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Коксохіммонтаж”, м.Донецьк, про стягнення 8240,63 грн. суми заборгованості за договором № 22/с-2007 купівлі-продажу нафтопродуктів та їх відпуск по електронній картці від 01.01.2007р., з яких 6360,63 грн. – сума основного боргу, 959,65 грн. – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 553,45 грн. – сума пені, 146,90 грн. – сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 22/с-2007 купівлі-продажу нафтопродуктів та їх відпуск по електронній картці від 01.01.2007р.; розрахунок суми позову; накладні; картку розрахунків; рахунок № 1251 від 04.04.2007р.

Відповідач заперечень проти позову суду не надав та у судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв’язку з чим справу розглянуто в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу за наявними в ній матеріалами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

01.01.2007р. між Приватним підприємством „Луч-97”, м.Донецьк (Продавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю „Коксохіммонтаж”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір № 22/с-2007 купівлі-продажу нафтопродуктів та їх відпуск по електронній картці (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Продавець зобов’язується передати узгоджену кількість нафтопродуктів у власність Покупця, а Покупець зобов’язується прийняти нафтопродукти та сплатити за них узгоджену грошову суму на умовах договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що Покупець здійснює оплату за нафтопродукти шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Продавця або шляхом внесення готівкових коштів у касу Продавця, на умовах 100% передплати.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку, якщо за підсумками місяця сума передплати перевищує вартість палива, залишок суми переходить на наступний місяць, або у випадку розірвання договору, підлягає поверненню Покупцю після підписання сторонами акту звірки взаємних розрахунків.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у випадку, якщо за підсумками місяця вартість нафтопродуктів перевищує суму внесеної передплати, Покупець зобов’язаний погасити Продавцю заборгованість на підставі рахунку Продавця протягом трьох банківських днів від дати рахунку, а також здійснити передплату у відповідності із п.п. 4.1.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що у випадку несвоєчасної сплати або несплати рахунків, які були виставлені Покупцю, після підписання сторонами акту звірки взаємних розрахунків за підсумками місяця, Покупець сплачує Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період утворення такого випадку, від несвоєчасно сплаченої або несплаченої суми рахунку за кожен день прострочення платежу.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, поставив відповідачеві нафтопродукти, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманих нафтопродуктів у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовними вимогами та просить суд стягнути з відповідача 6360,63 грн. – суму основного боргу, 959,65 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 553,45 грн. – суму пені, 146,90 грн. – суму 3% річних.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Під час розгляду справи позивач надав суду вимогу до сплати № 17/1 від 26.02.2008р., лист № 14/1 від 11.02.2008р. та докази їх направлення відповідачеві.

Статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами договору визначено, що Покупець зобов’язаний погасити Продавцю заборгованість на підставі рахунку Продавця протягом трьох банківських днів від дати рахунку, а також здійснити 100% передплати. Доказів направлення рахунку, який останній мав сплатити у вищезазначеному порядку, суду не надано. Вимогу про сплату боргу позивач направив відповідачеві лише під час вирішення спору. Отже, на момент звернення до суду із даним позовом у позивача було відсутнє право нараховувати на суму боргу пеню, 3% річних, суму інфляції, оскільки на зазначений час у відповідача не виникло обов’язку зі сплати отриманих нафтопродуктів. Зважаючи на викладене суд у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з відповідача суми пені в розмірі 553,45 грн., суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі 959,65 грн., суми 3% річних в розмірі 146,90 грн. відмовляє за необґрунтованістю.

Решта позовних вимог підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору № 22/с-2007 купівлі-продажу нафтопродуктів та їх відпуск по електронній картці від 01.01.2007р., накладних, картки розрахунків, рахунку № 1251 від 04.04.2007р., грошової вимоги із доказами її направлення відповідачеві.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 6360,63 грн. – суми основного боргу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач до судового засідання не з’явився, проти позову не заперечив, обставини, викладені у позові, не спростував, доказів сплати вищезазначеної суми на користь позивача суду не надав.

Судові витрати покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного підприємства „Луч-97”, м.Донецьк, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Коксохіммонтаж”, м.Донецьк, - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Коксохіммонтаж” (83017, м.Донецьк, бул Шевченко, 25, поточний рахунок 7101 в ДФ АКБ „Брокбізнесбанк”, МФО 335678, ) на користь Приватного підприємства „Луч-97” (83058, м.Донецьк, вул. Краснооктябрська, 4, поточний рахунок 0271 у філії АК ПІБ „Пролетарське відділення Промінвестбанку у м.Донецьк”, МФО 334301, ) 6360,63 грн. – суму основного боргу, 80,88 грн. – витрати по сплаті державного мита, 93,57 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми пені в розмірі 553,45 грн., суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі 959,65 грн., суми 3% річних в розмірі 146,90 грн. – відмовити.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оголошено 20.03.2008р.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.