ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2008 р.

№
8/27пд

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Кравчука
Г.А.,

суддів:

Мачульського
Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Интерпак"

на
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду від 24.06.2008 р.

у
справі

№ 8/27пд

господарського
суду

Донецької
області

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Интерпак"

до

суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про

визнання
недійсним договору оренди

в судовому засіданні взяли участь  представники:

позивача:

Бєлікова
О.В., дов. № б/н від 20.07.2008 р.;

відповідача:

ОСОБА_2
., дов. № б/н від 25.09.2007 р.;

В С Т А Н О В И В:

У
березні 2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Интерпак"
(далі -Товариство) звернулось до господарського суду Донецької області з
зустрічною позовною заявою у справі № 8/10 господарського суду Донецької
області, у якій просило визнати недійсним договір оренди майна № 1/04-06 від
01.11.2006 р., укладений між ним та суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 (далі -Підприємець) та відмовити у задоволенні
первісних позовних вимог Підприємця про стягнення 541 073,16 грн.

Вказана
позовна заява Товариства не була прийнята господарським судом Донецької області
як зустрічна, оскільки її було подано після прийняття рішення у справі № 8/10
господарського суду Донецької області, у зв'язку з чим вона була прийнята
вказаним судом на загальних підставах.

Позовні
вимоги про визнання недійсним укладеного з Підприємцем договору оренди майна №
1/04-06 від 01.11.2006 р. Товариство, посилаючись на норми Цивільного кодексу
України та Господарського кодексу України, обґрунтовувало тим, що:

-
договір оренди майна № 1/04-06 від 01.11.2006 р. ним не підписувався та не
укладався;

- Підприємець
не є власником майна, яке є об'єктом договору оренди майна № 1/04-06 від
01.11.2006 р.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 02.04.2008 р. (суддя Ємельянов А.С.)
у задоволенні позовних вимог Товариства відмовлено.

Постановю
Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2008 р. (колегія суддів:
Волков Р.В., Запорощенко М.Д., Старовойтова Г.Я.) рішення господарського суду
Донецької області від 02.04.2008 р. залишено без змін.

Вказані
рішення та постанова мотивовані тим, що Товариство не довело обґрунтованості
своїх позовних вимог.

Товариство
звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій
просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2008 р.
і рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2008 р. скасувати та
передати справу на новий розгляд до господарського суду Донецької області.
Викладені у касаційній скарзі вимоги Товариство обґрунтовує тим, що
господарські суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових актів
не врахували того, що Підприємець не є власником майна, яке є об'єктом договору
оренди майна № 1/04-06 від 01.11.2006 р., та того, що воно не підписувало
вказаного договору, внаслідок чого помилково прийшли до висновку про
відсутність підстав для визнання зазначеного договору недійсним.

Підприємець
скористався правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального
кодексу України, та надіслав до Вищого господарського суду України відзив на
касаційну скаргу Товариства, у якому просить залишити її без задоволення, а
постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2008 р. та
рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2008 р. -без змін.
Викладені у відзиві вимоги Підприємець обґрунтовує тим, що висновки, які
містяться в судових актах, які оскаржуються, зроблені на підставі всебічного
розгляду обставин справи та відповідають вимогам законодавства України, а
доводи, наведені Товариством у касаційній скарзі, є безпідставними.

За
розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від
22.10.2008 р. розгляд касаційної скарги здійснюється Вищим  господарським судом України у складі колегії
суддів: Кравчука Г.А. -головуючого, суддів Мачульського Г.М. та Шаргала В.І.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування
господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та
процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства не підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Місцевим
та апеляційним господарськими судами встановлено та матеріалами справи
підтверджується, що:

-
рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 30.06.2006р. у  справі № 2495/06, яке набрало законної сили,
було розірвано укладені 14.05.2004 р. між Підприємцем та Товариством договори
купівлі-продажу, за якими Підприємець продав, а Товариство придбало будівлю АЗС
(літера А-1), будівлю диспетчерської (літера Б-1), будівлю боксу для ремонту
автомобілів (літера В-2), будівлю гаражу (літера Г-1),  будівлю котельні (літера Д-1), будівлю КПП
(літера Е-1), будівлю гаражу (літера Ж-2), будівлю складу (літера И-1), будівлю
автопавільйону (літера К-1), будівлю прибиральні (літера З), будівлю сараю
(літера Л), огородження № 1-4, покриття площею 6816,8 кв. м, будівлю столярного
цеху (літера А-1), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з
невиконанням Товариством умов вказаних договорів щодо оплати нерухомого майна,
яке є їх об'єктами, та зобов'язано Товариство повернути Підприємцю передані
йому за актами приймання передачі від 14.05.2004р. об'єкти нерухомості;

- між
Підприємцем та Товариством було підписано договір оренди майна № 1/04-06 від
01.11.2006 р., згідно з яким Підприємець надавав, а Товариство - приймало в
строкове платне користування будівлю АЗС (літера А-1), будівлю диспетчерської
(літера Б-1), будівлю боксу для ремонту автомобілів (літера В-2), будівлю
гаражу (літера Г-1), будівлю котельні (літера Д-1), будівлю КПП (літера Е-1),
будівлю гаражу (літера Ж-2), будівлю складу (літера И-1), будівлю
автопавільйону (літера К-1), будівлю прибиральні (літера З), будівлю сараю
(літера Л), огородження № 1-4, покриття площею 6816,8 кв. м, будівлю столярного
цеху (літера А-1), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Наведене
спростовує твердження Товариства, викладене у касаційній скарзі, про те, що
Підприємець не є власником майна, яке є об'єктом договору оренди майна №
1/04-06 від 01.11.2006 р., підписаного між ним, про що правильно зазначили
господарські суди попередніх судових інстанцій в оскаржуваних судових актах.

Вказане,
в свою чергу, виключає можливість визнання договору оренди майна № 1/04-06 від
01.11.2006 р. недійсним з підстав невідповідності вказаного договору вимогам
частини першої ст. 761 Цивільного кодексу України, згідно з якою право
передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Господарськими
судами попередніх інстанцій також встановлено, що підпис на договорі оренди
майна № 1/04-06 від 01.11.2006 р. з боку Товариства виконано директором
Товариства Юричевою В.О., що підтверджується постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 31.03.2008 р. та листом № 11/13о/м1349 від 31.03.2008
р. Куйбишевського районного відділу Донецького міського управління внутрішніх
справ України в Донецькій області, з яких вбачається, що:

- у
ході перевірки звернення директора Товариства Юричевої В.О. на підставі
відібраних зразків підпису Юричевої В.О. та оригіналу договору оренди майна №
1/04-06 від 01.11.2006 р. було проведено почеркознавче дослідження, за
висновками сякого було встановлено, що підпис на вказаному договорі виконано
саме Юричевою В.О.;

-
враховуючи те, що факт підробки підпису директора Товариства Юричевою В.О. на
договорі оренди майна № 1/04-06 від 01.11.2006 р. не підтвердився,
Куйбишевським  районним відділом
Донецького міського управління внутрішніх справ України в Донецькій області
було відмовлено в порушенні кримінальної справи за вказаними обставинами.

Зазначене
спростовує посилання Товариства у касаційній скарзі на те, що воно не
підписувало договір оренди майна № 1/04-06 від 01.11.2006 р., у зв'язку з чим
відсутні підстави для визнання вказаного договору недійсним через порушення при
його укладенні абзацу другого частини другої ст. 207 Цивільного кодексу
України, який передбачає, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується
особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом
або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Беручи
до уваги наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить
до висновку, що господарські суди попередніх інстанцій при вирішенні спору
обґрунтовано відмовили Товариству у задоволенні позовних вимог про визнання
недійсним договору оренди майна № 1/04-06 від 01.11.2006 р., оскільки
Товариство не довело у відповідності до частини першої ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України обставини, на які воно посилалось як на підставу
цих вимог.

Враховуючи
викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що
відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України
постанова Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2008 р.
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального
та процесуального права, доводи касаційної скарги Товариства не спростовують
висновків господарського суду другої інстанції, у зв'язку з чим підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та
11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Интерпак" залишити
без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від
24.06.2008 р. у справі № 8/27пд господарського суду Донецької області -без
змін.

Головуючий
суддя
Г.А. Кравчук

Суддя
Г.М. Мачульський

Суддя
В.І. Шаргало