ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30.01.08р.

Справа № А3/537-07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинське житлово-комунальне підприємство", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Відповідача - 1: Дніпродзержинської міської ради, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

Відповідача - 2: Виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради, м. Дніпродзержинськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділення Державного Казначейства у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

позивача - Курицин А.В., дов. від 06.12.2007р.

Мартиненко С. М., дов. від 05.11.2007р.

відповідача - 1 - Василенко О.В., юрисконсульт, дов.№7и - 17/1037юр від16.11.2007р.

Скакун О. І., начальник відділу, дов. №17мр від 17.01.2008р.

відповідача - 2 - Василенко О.В., юрисконсульт, дов.№7и - 17/1037юр від 16.11.2007р.

3-ї особи - не з'явився (про час та місце розгляду справи повідомлений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач просить зобов'язати Відповідача відшкодувати йому з місцевого бюджету різницю між економічно обґрунтованими витратами, пов'язаними з обслуговуванням підприємством житлового фонду м. Дніпродзержинська та затвердженими 31.08.2006р. рішенням №578 виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради тарифами на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у місті, нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво за період з 01.03.2005р. до 31.08.2006р. у розмірі 9 540 400,00 грн.

30.01.2008р. Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд зобов’язати Дніпродзержинську міську раду відшкодувати йому з місцевого бюджету різницю між розміром економічно обґрунтованих витрат, пов’язаних з обслуговуванням підприємством житлового фонду м. Дніпродзержинська, за якими підприємство мало б обслуговувати житловий фонд та тарифами на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у місті, які є нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, але Позивач фактично обслуговував житловий фонд в період з 01.03.2005р. до 31.08.2006р. у зв’язку з неприйняттям тарифів на послуги з утриманням будинків, споруд та прибудинкових територій міста, які б відповідали розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, у розмірі –9540400,000грн.

Відповідач - 1 - позов заперечує, мотивуючи його необґрунтованість і невідповідність вимогам чинному законодавству.

Відповідач –2 –позов заперечує, просить суд у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що згідно зі ст. 100 КАС України, строк звернення до суду минув.

3-я особа у судове засідання не з'явилася, документи, витребувані судом не надала.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 30.01.08р.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Згідно зі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач на підставі угод з Управлінням житлово-комунального господарства Дніпродзержинської міської ради (далі УЖГК) у період з 01.03.2005р. до 31.08.2006р. виконував функції з утримання житлових будинків і прибудинкової території правобережної частини м. Дніпродзержинська, надання послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами-власниками житлових приміщень, а також отримання компенсації, субсидії, пільг квартиронаймача.

Статтею 140 Конституції України визначено, що органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Частиною 2 ст. 23 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Частиною 4 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво орган, що їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між затвердженим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Позивач виконував функції з утримання житлових будинків і прибудинкової території правобережної частини міста, надавав послуги та проводив розрахунки з квартиронаймачами-власниками житлових приміщень, а також отримував компенсації, субсидії, пільг квартиронаймачів на підставі договорів № 125 від 01.03.2005р., № 155 від 01.05.2005р., № 156 від 01.06.2005р, що укладені з УЖКГ.

На момент укладення зазначених договорів діяла Постанова КМУ від 22.06.98р. №939 "Про вдосконалення системи державного регулювання розміру квартирної плати та плати за утримання будинків та прибудинкових територій" за пунктом 1 якої надано право обласним державним адміністраціям встановлювати плату за користування житлом (квартплату) та за утримання житла.

Зазначеними договорами УЖКГ доручило Позивачеві самостійно отримувати кошти від квартиронаймачів та власників квартир на свій розрахунковий рахунок за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, згідно з тарифом, затвердженим Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.

Договорами передбачено, що зміни умов Договору здійснюються тільки шляхом укладання двосторонніх письмових угод, а також Договір припиняє свою дію у випадку підписання нового Договору, який відповідає нормативним актам і закону України.

Вказані договори укладені у зв’язку з перемогою Позивача у відповідному конкурсі, на виконання робіт з утримання житлових будинків і прибудинкових територій.

За даними Відповідачів при оцінюванні учасників конкурсу враховувались запропоновані Позивачем вартість обслуговування.

Позивач стверджує, що всупереч наведеним нормативно-правовим актам та не зважаючи на неодноразові звернення до місцевого органу самоврядування, лише рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 578 від 31.08.2006р. затверджені нові тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у місті, які є нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Однак з часу прийняття нових тарифі рішенням виконкому, відносини з Позивачем були розірвані.

Відповідач -2 наполягає, що за затвердженими новими тарифами Позивач відповідні послуги не надавав. До прийняття рішення виконкому № 578 від 31.08.2006р у розробці розрахунків тарифу та приведення їх у відповідність до розміру економічно обґрунтованих витрат Позивач участі не приймав, на неодноразові запити остаточних розрахунків не надав. Тарифи затвердженні рішенням виконкому № 578 від 31.08.2006р та введені в дію з 01.09.2006р. після закінчення надання послуг Позивачем.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунки фактичних витрат на обслуговування житлового фонду, у тому числі гуртожитків, та прибудинкових територій, однак не надав суду доказів направлення саме Відповідачам вказаних розрахунків.

Крім того, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України визначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

За ч. 2 ст. 24, ч. 1 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом; порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг першої і другої груп (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінет Міністрів України від 12.07.2005р. № 560 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вказана постанова опублікована у газеті Урядовий кур'єр від 27.07.2005, № 137; у Офіційному віснику України, 29.07.2005, № 28, ст. 1634, стор.46, код 33019/2005.

Таким чином Позивач дізнався (міг дізнатись) про порушення його права на затвердження обґрунтованих тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 29.07.2005р.

З позовом у суд Позивач звернувся 19.11.2007р., тобто більш ніж через 1 рік з моменту коли дізнався про порушення свого права. Доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду Позивач суду не надав.

Відповідачі наполягають на відмові у позові, у зв’язку з пропуском Позивачем строку звернення до адміністративного суду.

За таких обставин, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 17, 19, 71, 158-163, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У адміністративному позові відмовити.

Постанова набирає чинності відповідно до ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України й може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя           С.Г. Юзіков

Постанова оформлена в повному обсязі 14.03.2008р.