СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.08                                                                                 Справа № 7/26

Суддя Калашник Т.Л. розглянув матеріали справи за позовом

Луганської обласної клінічної лікарні, м. Луганськ

до Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства "Теплокомуненерго", м. Луганськ

про стягнення 371494 грн. 65 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Вершиніна О.Л., довіреність № 7/566 від 27.08.07;

від відповідача –Стариков А.С., довіреність № 15/42-17-48 від 18.02.08.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 371494 грн. 65 коп.

По справі слід уточнити повну назву підприємства відповідача, якою є - Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство "Луганськтеплокомуненерго".

На підставі ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошено перерву з 21.02.08 до 06.03.08, 10-00.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 15/42-17-54 від 22.02.08.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між позивачем - Луганською обласною клінічною лікарнею (Споживач) та відповідачем - Луганським обласним комунальним спеціалізованим теплозабезпечуючим підприємством "Луганськтеплокомуненерго" (Підприємство) було укладено Договір № 158-юр від 14.10.05 (далі –Договір), за умовами якого Підприємство зобов’язується поставляти Споживачу теплову енергію, у відповідності з умовами цього договору, а Споживач зобов’язується своєчасно оплачувати поставлену теплову енергію у строки та на умовах встановлених цим договором (п. 1.1 Договору).

За листами № б/н від 17.10.07 та № 7/867 від 29.11.07 (а.с.11-12) позивач повідомив відповідача про зміну теплопостачаючої організації та просив повернути грошові кошти у сумі 371 494 грн. 65 коп., які було перераховано відповідачу та на які не було отримано теплову енергію. Відповідачем грошові кошти не було перераховано, у зв’язку з чим позивач вручив відповідачу претензію № 01-07/23 від 21.01.08 (а.с.13). За листом № 15/42-1-54 від 28.01.08 відповідач визнав вимоги позивача у повному обсязі. Проте, відповідач грошові кошти не повернув, тому позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 15/42-17-54 від 22.02.08.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1 ст. 1212 ЦК України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні (п.3 ч.3 ст. 1212 ЦК України).

На виконання умов договору позивач оплачував поставлену теплову енергію відповідачу, що підтверджено матеріалами справи та не оспорюється відповідачем.

Відповідач отримав грошові кошти у сумі 371 494 грн. 65 коп., на які не поставив теплову енергію у зв’язку зі зміною позивачем теплопостачаючого підприємства, що визнається відповідачем у повному обсязі. Таким чином, відповідач має повернути позивачу зазначені грошові кошти.

Оскільки строк повернення грошових коштів не встановлений, то слід зазначити, що порядок розрахунків у такому випадку Договором не визначений.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (дата) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За листами № б/н від 17.10.07 та № 7/867 від 29.11.07 (а.с.11-12) позивач повідомив відповідача про зміну теплопостачаючої організації та просив повернути грошові кошти у сумі 371 494 грн. 65 коп., які було перераховано відповідачу та на які не було отримано теплову енергію. Відповідачем грошові кошти не було перераховано, у зв’язку з чим позивач вручив відповідачу претензію № 01-07/23 від 21.01.08 (а.с.13). За листом № 15/42-1-54 від 28.01.08 відповідач визнав вимоги позивача у повному обсязі.

Факт неповернення грошових коштів підтверджено також Актом звірення взаємних розрахунків від 17.01.08 (а.с.8).

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання грошові кошти у сумі 371494 грн. 65 коп. не повернуті, що визнається відповідачем у повному обсязі.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підтверджені матеріалами справи, відповідають фактичним обставинам, тому підлягають до задоволення повністю з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

Крім того, з Державного бюджету України підлягає поверненню позивачу зайве сплачене державне мито у сумі 0 грн. 05 коп.

На підставі викладеного, ст. 1212 ЦК України, ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" та керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства "Луганськтеплокомуненерго" м. Луганськ, вул. Карла Маркса, 54, на користь Луганської обласної клінічної лікарні, м. Луганськ, кв. 50-річчя оборони Луганська, 14, - грошові кошти у сумі 371494 грн. 65 коп., державне мито у сумі 3714 грн. 95 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ.

3. Повернути позивачу з Державного бюджету України 0 грн. 05 коп. зайве сплаченого державного мита згідно платіжного доручення № 10 від 24.01.08, оригінал платіжного документу знаходиться в матеріалах справи. Підставою для повернення державного мита є дане рішення засвідчене гербовою печаткою суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання: 07.03.08.

Суддя Т.Л.Калашник