ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

№ 2-21/16459-2006

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів

Кота О.В. Владимиренко С.В.
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1., м. Феодосія

на рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2006 року та  постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 1 березня 2007 року  у справі                             №
2-21/16459-2006

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1., м. Феодосія

до

Управління охорони здоров'я
Феодосійської міської ради

за участю 3-х осіб

1) Фонду комунального майна
Феодосійської міської ради 2) Міської поліклініки № 1 м. Феодосія

Про

спонукання укласти договір оренди
та стягнення 6 590,00 грн.

за участю представників:

позивача:
ОСОБА_1.;

відповідача:
не з'явився;

третьої
особи -1: не з'явився;

третьої
особи -2: не з'явився;

в с т а н о в
и в :

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1звернувся до господарського суду з позовом до Управління охорони
здоров'я Феодосійської міської ради про спонукання укласти договір оренди та
відшкодування шкоди у розмірі 6 590,00 грн.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2006 року (суддя Чонгова С. І.),
залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду
від 01.03.2007 р. (судді Гонтар В. І., Горошко Н. П., Плута В. М.), у
задоволенні позову відмовлено.

СПД ОСОБА_1. звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.11.2006 р.,
постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 01.03.2007 р.
та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим,
що  господарськими судами невірно
застосовані норми матеріального та процесуального права та неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи.

Обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування
судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, СПД ОСОБА_1. на підставі договорів оренди комунального
майна від 12.05.1999 р. та 16.12.2002 р., укладених з Управлінням охорони
здоров'я Феодосійського міськвиконкому, орендував нежитлове приміщення за
адресою: м. Феодосія, вул. Г. Горбачова, 6 (Міська поліклініка № 1); строк
оренди встановлено до 15.12.2004 р.

01.10.2004 р. Феодосійською міською
Радою прийнято рішення № 1628, яким з 1 грудня 2004 року Управління охорони
здоров'я Феодосійської міської ради перетворено шляхом виділення з його складу
структурного підрозділу -Міська поліклініка № 1.

Міська поліклініка № 1 19.11.2004
р. зареєстрована як юридична особа. На підставі зазначеного вище Рішення № 1628
Міській поліклініці № 1 передано в оперативне управління майно, в тому числі і
нежитлове приміщення за адресою: м. Феодосія, вул. Г. Горбачова, 6. Згідно
довідки Міської поліклініки № 1 від 08.11.2006 р. № 297 зазначені приміщення
знаходяться на балансі установи Міська поліклініка № 1.

Відмовляючи у задоволенні позову
господарські суди виходили з наступного.

Відповідно до положень частини 3
статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"
орендодавцями за договором оренди є підприємства -щодо окремого індивідуально
визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв.
м. на одне підприємство, а з дозволу відповідних уповноважених органів - також
щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого
майна, що перевищує площу 200 кв. м.

Виходячи з положень даної норми,
підприємством, яке має бути стороною за договором оренди, про спонукання до
укладення якого подано позов, є Міська поліклініка № 1.

Відтак, Управління охорони здоров'я
Феодосійської міської ради, до якого подано позов СПД ОСОБА_1., не може укласти
відповідний договір оренди з позивачем, адже це буде суперечити ст. 9 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна", якою
передбачено порядок укладення договору оренди.

Отже, колегія суддів дійшла
висновку, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно
і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і правомірно
застосовано норми процесуального та матеріального права.

Виходячи з наведеного, судова
колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В :

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30.11.2006 р. та постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 01.03.2007 р. у справі № 2-21/16459-2006
залишити без змін, а касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1. -без задоволення.

Головуючий суддя
О. Кот

судді
С. Владимиренко

С.
Шевчук