ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16"
жовтня 2008 р.

Справа
№ 13/19/2241

За позовом           комунального підприємства Нетішинської міської ради

„Житлово-комунальне об'єднання” м.
Нетішин

до                         приватного підприємця -фізичної особи
ОСОБА_1

м. Нетішин

За участю третьої особи

на стороні відповідача,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет позову

приватного
підприємця-фізичної особи ОСОБА_2 м. Нетішин

про                   виселення із приміщення

Суддя       Матущак О.І.

За участю представників сторін:

позивача:
Шпарук Н.П.
по довіреності № 01-09/303 від 05.03.2008р.

відповідача:  не з'явився

а також третьої особи:   не з'явився

Позивач
у позові просить господарський суд прийняти рішення, про виселення відповідача
та будь-яких інших осіб з нежитлового приміщення заг. площею 387 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою
суду від 07.05.2008р., провадження у справі № 19/2241 було зупинено, а
матеріали справи надіслано в прокуратуру Хмельницької області для організації
та проведення дослідчої перевірки із прийняттям рішення згідно ст. 97 КПК
України, стосовно встановлення можливих ознак злочину в діях відповідача.

В
адресу господарського суду 18.08.2008р. згідно припровідного листа в.о.
прокурора м. Нетішина  за вих. №
1/382-08  від 10.07.2008 р. повернулася
вказана справа разом із постановою старшого помічника прокурора м. Нетішина  від 10.07.2008р. про відмову в порушенні
кримінальної справи стосовно приватних підприємців ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у зв'язку
із відсутністю в їх діях складу злочину.

У
зв'язку із закінченням строку повноважень судді Розізнаної І.В., розпорядженням
голови господарського суду області за № 545 від 19.08.2008р. справу передано на
розгляд судді Матущаку О.І.

Представник
позивача в даному судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, а
також у відповідності до ч. 2 ст. 83 ГПК України подав клопотання, в якому
просить суд визнати договір № 3/03/2006р. від 20.02.2006р., укладений між
приватними підприємцями

ОСОБА_1
м. Нетішин та ОСОБА_2 м. Нетішин недійсним, а також виселити ПП ОСОБА_1 та
будь-яких інших осіб із нежитлового приміщення. заг. площею 387 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач
та третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору
відзиву на позов не подали, їх представники в судове засідання не з'явилися,
хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи
рекомендованими листами, причини неявки суду не повідомили, тому у відповідності
до ст. 75 ГПК України, справа розглядається на підставі наявних у ній
документів.

Розглядом
матеріалів справи, господарським судом встановлено наступне:

Рішенням
господарського суду області від 09.03.2006р. у справі № 3/139 розірваний
укладений 29.06.2004р. договір оренди № 334 нежитлового приміщення, заг. площею
387 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між позивачем у
даній справі та ПП ОСОБА_2 м. Нетішин.

Після
перегляду вказаної справи в апеляційній та касаційній інстанціях, рішення суду
від 09.03.2006р. у справі № 3/139 залишено без змін і воно відповідно  вступило в законну силу.

На
підставі прийнятого рішення, господарським судом було видано наказ № 3/139 від
06.03.2007р. про виселення ПП ОСОБА_2 із переданого їй за договором оренди
вказаного приміщення.

05.12.2007р.  відділом ДВС Нетішинського міського
управління юстиції прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження
примусового виконання наказу господарського суду від 06.03.2007р. у справі №
3/139 та виселено ПП ОСОБА_2 із займаного приміщення.

Крім
цього, до постанови ДВС державним виконавцем додано акт від 29.08.2007р.,
згідно якого не житлове приміщення, яке є предметом спору, займає ПП ОСОБА_1 на
підставі договору № 3/03/2006 від 20.02.2006р., укладеного між вказаним
підприємцем та підприємцем  ОСОБА_2

Згідно
п.9.3 вказаного  договору, він  був укладений строком на 1 рік, а згідно
п.3.1 договору, підприємець ОСОБА_2 зобов'язалася передати підприємцю ОСОБА_1
спірне приміщення  24.06.2007 р.

Передача
нежитлового приміщення підприємцем ОСОБА_2 відповідачу підтверджується також її
заявою від 29.08.2007 р., яка була надіслана
відділу ДВС.

При
прийнятті рішення, господарським судом до уваги приймається наступне
нормативно-правове обгрунтування:

Згідно
ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування
за плату на певний строк.

У
відповідності до ч.1  ст. 761 даного
Кодексу, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать
майнові права.

Наймодавцем
може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Частина  1 ст. 16 Цивільного кодексу України  наділяє кожну особу правом на звернення до
суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи
захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу
України, серед яких, зокрема, визнання правочину недійсним, і наведений у даній
частині норми перелік не є вичерпним, оскільки, як передбачено п.2 ч.2 ст.
16  цього Кодексу, суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або
законом.

Відповідно
до ч. 1 ст. 215, ч.1 ст. 203  Цивільного
кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, та
6 ст. 203 цього Кодексу.

Зміст
право чину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно
ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, у разі
розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний  повернути
орендодавцеві    об'єкт  оренди
на умовах, зазначених у
договорі  оренди.

У
відповідності до ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час
розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Згідно
ч. 2 ст. 83 вказаного Кодексу, господарський суд, приймаючи рішення, має право
виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних
інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і
про це є клопотання заінтересованої
сторони.

При
прийнятті рішення, господарським судом враховується також те, що незаконне
зайняття відповідачем нежитлового приміщення, яке знаходиться в комунальній
власності територіальної громади, перешкоджає використанню та розпорядженню
позивачем даним об'єктом, тому господарський суд приходить до висновку про
необхідність виходу за межі позовних вимог з метою захисту прав і законних
інтересів позивача, а саме необхідність визнання недійсним п. п. 3.1.1 п. 3.1
Договору № 3/03/2006 від 20.02.2006р. в частині
передачі підприємцем ОСОБА_2 відповідачу приміщення хімчистки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши
усі матеріали справи та давши їм правову оцінку в сукупності, господарський суд
приходить до висновку, що позов заявлений обгрунтовано, підтверджений належними
доказами, тому підлягає задоволенню у повному об'ємі із застосуванням
господарським судом права виходу за межі позовних вимог  для захисту законних прав і законних інтересів
позивача.

Оскільки
спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього належить покласти
обов'язки по відшкодуванню витрат по оплаті держаного мита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись
ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, ч.ч.
1,2  ст. 16, ч. 1 ст. 203,  ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 759,  ч.1 ст. 761 Цивільного кодексу України, ч. 2
ст. 35, ст.ст. 44, 49, 75, 82, ч. 2 ст. 83, ст. 84 та 116 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд,  -

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити у повному об'ємі.

Вийти за межі позовних вимог та визнати
недійсним п. п. 3.1.1 п. 3.1 Договору № 3/03/2006 укладеного 20.02.2006р. між
приватним підприємцем  ОСОБА_2 м. Нетішин
та приватним підприємцем ОСОБА_1 м. Нетішин

Виселити приватного підприємця -фізичну особу
ОСОБА_1 АДРЕСА_2 (іден. номер НОМЕР_1) та інших осіб  з нежитлового приміщення заг. площею 387 кв.
м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме приміщення передати комунальному
підприємству Нетішинської міської ради „Житлово-комунальне об'єднання”
м. Нетішин, пр-кт Незалежності, 1 (ідентиф. код 31345419).

Видати наказ, який для виконання надіслати відділу
ДВС Нетішинського міського управління юстиції.

Стягнути з приватного підприємця -фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_2
(іден. номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства Нетішинскої міської
ради „Житлово-комунальне об'єднання” м. Нетшин, пр-т

Незалежності,
31,  () суму 85,00
(вісімдесят п'ять) грн. державного мита та
118,00 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати
наказ.

Копії
рішення надіслати в адреси позивача, відповідача та третьої особи .

Суддя