ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.01.2008
Справа № 2-511/07

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді:
Швеця В.В. (доповідача),

суддів:Павловського
П.П, Чус О.В.

при секретарі судового засідання:
Ревкової Г.О.

за участю представників:

від відповідача-1:  Голота В.В. представник, довіреність №
000005  від 05.11.06;

від відповідача-2:  Букреєва Р.О. представник, довіреність №
2380  від 04.06.07;

від відповідача-2:  Захарова О.В. представник, довіреність №
б/н  від 01.12.07;

від позивача, відповідачів-3,4:
представники не з"явилися, про час та місце судового засідання повідомлені
належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Дніпровська продовольча компанія”, місто Дніпропетровськ на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
27 липня 2007 року у справі №2-511/07;

за позовом
ОСОБА_1, правонаступником  якої є
ОСОБА_2;

до:

відповідача-1
товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче підприємство
“Межирічпродукт”;

відповідача-2
товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпровська продовольча компанія”;

відповідача-3
ОСОБА_3;

відповідача-4
ОСОБА_4;

про
визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

В С Т А Н О В
И В:

Позивач, ОСОБА_1, яка є одним із
засновників Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничого підприємства”
“Межирічпродукт”, правонаступником якої, у зв'язку зі смертю, по даній справі є
її дочка ОСОБА_2, звернулася до господарського суду з позовом, в якому просить
з урахуванням уточнень до позовної заяви визнати недійсними договори
купівлі-продажу №02/04-01, №02/04-02, №02/04-03 від 2 квітня 2003 року,
нерухомого та рухомого майна, що були укладені між відповідачем-1 ТОВ “ВП
“Межирічпродукт”, в особі ОСОБА_4. (продавець), та відповідачем-2 ТОВ
“Дніпровська продовольча компанія”, в особі директора Голуб С.М. (покупець), з
моменту їx укладення.

Та просить суд винести окрему
Ухвалу, якою повідомити прокуратуру Дніпропетровської області про вчинення
посадовими особами, відповідачами-1,2, дій, про незаконне заволодіння чужим
майном, ухилення від сплати податків та службового підроблення, під час
оформлення договорів купівлі-продажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до пункту “л” статті 12 статуту ТОВ “ВП “Межирічпродукт”, зняття
основних фондів з балансу належить до виключної компетенції зборів товариства,
а не одноособово.

Тому вважає, що укладені договори
купівлі-продажу неправомірно.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №2-511/07 від 27 липня
2007 року (суддя Мельник В.В.) позовні вимоги задоволені частково.

Спірні договори купівлі-продажу
визнані недійсними з моменту їх укладення.

В останній частині позовних вимог,
відмовлено.

Приймаючи спірне рішення
господарський суд виходив з того, що ОСОБА_4., який був на час укладання
спірних договорів заступником директора банку, при укладенні яких, виступав по
дорученню від 21 листопада 2002 року, яке йому було надано директором ТОВ “ВП
“Межирічпродукт”, ОСОБА_3. як фізичній особі а не як представникові АКБ
“Українського банку торгового співробітництва”.

Від АКБ “Український банк торгового
співробітництва” на укладення вищезазначених договорів купівлі-продажу ОСОБА_4.
не мав ніяких представницьких повноважень.

Тобто висновок суду полягає в
порушенні вимог пункту 11 та пункту  12.1
договору застави.

ОСОБА_4., виступаючи як фізична
особа, привласнив собі права, які мав Заставодержатель АКБ “Український банк
торгового співробітництва” по реалізації заставленого майна.

Крім того майно за укладеними
спірними договорами згідно договору застави, перебувало в заставі і право його
реалізації мала не фізична особа ОСОБА_4., а Заставодержатель АКБ “Український
банк торгового співробітництва”.

Відповідача-2 товариства з
обмеженою відповідальністю “Дніпровська продовольча компанія” не погодившись з
рішенням господарського суду подав апеляційну скаргу.

Вважає, що воно винесено з
порушенням закону.

Господарський суд при винесенні
рішення неповно з'ясував усі обставини справи тому неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права.

Відповідача-2 ТОВ “Дніпровська продовольча
компанія” просить спірне рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги
посилаючись на те, що до спадкоємців переходять майнові права й обов'язки
спадкодавця, але  до складу спадщини не
можуть входити права й обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця
а саме відповідно до статті 1219 ЦК України особисті немайнові права, право на
участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не
встановлено законом або їх установчими документами.

На апеляційну скаргу позивач надав
відзив у якому посилається на те, що висновки, викладені в апеляційній скарзі
безпідставні і не обґрунтовані, тому просить рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши представників сторін, Дніпропетровський апеляційний господарський
суд, вважає необхідним в апеляційну скаргу задовольнити, рішення місцевого
господарського суду Дніпропетровської області скасувати, в позовних вимогах
відмовити.

Задовольняючи апеляційну скаргу
судова колегія виходила з наступного:

У судовому засіданні було
встановлено, що 5 квітня 2001 року відділом економіки Павлоградської
райдержадміністрації було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю
“Виробниче підприємство “Межирічпродукт”.

Засновниками вказаного товариства
були ОСОБА_1, позивачка по даній справі та ОСОБА_5.

Правонаступник ОСОБА_2. померлої
позивачки ОСОБА_1. ніколи не був і на теперішній час не є учасником ТОВ “ВП
“Межирічпродукт”.

Оскільки до матеріалів справи
правонаступник ОСОБА_2. не надала жодного доказу того, що вона є учасником
товариства, і володіє корпоративними правами.

Відповідно до статті 100 Цивільного
Кодексу України, право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не
може окремо передаватися іншій особі.

Відповідно до статті 1219 ЦК
України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно
пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та
право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх
установчими документами.

Виходячи з вимог вищенаведених норм
Закону судова колегія вважає, що правонаступник ОСОБА_2. не наділений правом
щодо здійснення повноважень власника майна товариства у зв'язку з чим позовні
вимоги правонаступника ОСОБА_2. померлої ОСОБА_1. по визнанню договорів
закупівлі-продажу майна, що належить товариству не ґрунтуються на законі.

Відповідно до статті 12 Закону
України “Про господарчі товариства” та статті 26 Закону України “Про
власність”, товариство з обмеженою відповідальністю є власником майна,
переданого йому засновниками й учасниками у власність, продукції, зробленої
суспільством у результаті господарської діяльності, отриманих доходів, і іншого
майна, придбаного на підставах, не заборонених Законом, а учасник товариства є
власником корпоративних прав.

Відповідно до частини 1 статті 4
Закону України “Про власність”, власник за своїм розсудом володіє, користується
і розпоряджається належаному йому майном, а відповідно до статті 23 Закону
України “Про господарчі товариства”, керування товариством здійснюють його
органи.

Судова колегія вважає, що
Павлоградський міськрайонний суд помилково провів заміну позивача на його
правонаступника, та задовольнив позовні вимоги тому що, у встановленому законом
порядку після смерті ОСОБА_1 правонаступник ОСОБА_2. не була прийнята до складу
учасників товариства.

Крім того відповідно до статті 129
ЦК України повне товариство може прийняти рішення про визнання учасника повного
товариства таким, що вибув  із його
складу, у разі смерті учасника.

Відповідно до статті 130 ЦК
України, учасникові, що вийшов, якого виключено або який вибув з повного
товариства з підстав, встановлених у статтях 126, 128 і 129 цього Кодексу,
виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна частці цього
учасника у складеному капіталі

товариства, якщо інше не
встановлено засновницьким договором.

Таким чином, недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав
встановленими, потягла за собою неправильне застосування норм матеріального
права, що згідно пункту 4 статті 104 Господарського процесуального кодексу
України є підставою для зміни чи скасування рішення.

З врахуванням вищевикладеного
судова колегія вважає апеляційну  скаргу
задовольнити, рішення скасувати, в позовних вимогах відмовити.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 99, 101-105 ГПК України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю “Дніпровська продовольча компанія”, місто
Дніпропетровськ, задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2007 року,
скасувати.

В позові відмовити.

Зняти арешт з майна:

Холодильник, позначений на плані за
№1;

сокове відділення, позначений на
плані за №2;

бункер, позначений на плані за №3,
№4, №5, №7;

естакада, позначений и плані за №6;

прохідна, позначений на плані за
№8,

бродильний цех, позначений на плані
за №9;

винцех, позначений на плані за №10;

трубопровід, позначений на плані за
№10-а;

склад тари, позначений на плані за
№11;

туалет, позначений на плані за №12;

септик, позначений на плані за №13;

огорожа, позначена на плані за
№14-28;

скважина, позначений на плані за
№29;

башта Рожковського, позначений на
плані за №30-31;

розподільник, позначений на плані за
№32.

Промвузол з навісом, позначений на
плані за№1, la;

склад ядохімікатів, позначений на
плані за №2;

бойлерна, позначений на плані за№3;

побутове приміщення з навісом,
позначений на плані за №4, 4а;

модуль, позначений на плані за №5;

консервний цех, позначений на плані
за №8;

майстерня, позначений на плані за
№9;

склад, позначений на плані за №10;

скважина, позначений на плані за
№11;

ємкість, позначений на плані за
№12;

скважина, позначений на плані за
№13;

башта Рожковського, позначений на плані
за №14, 15;

вбиральна, позначений на плані за
№16;

бункер, позначений на плані за№17,
18;

огорожа, позначений на плані за
№19-32;

лінія переробки гарбузів,
позначений на плані за №36.

Ємкість 2,5 куб.м., ємкість 5,0
куб.м., ємкість 50 куб.м., ємкість 600 л., ємкість 63 куб.м., ємкість 8,0
куб.м., ємкість 8,0 куб.м., ємкість із н/ж сталі, автоклав, автомат АК-63,
автомат Р-23, автоматика (КВП), бактерізаціонна установка, ваги ВЛГ, ваги ВЛР,
ваккум-аппарат, ванна молочна,
водопідільмана машина, дробалка, електрощит ЛУ-56, електрощит РИС-62,
електрощит РУС, закаточна машина, заточена машина, картоплечистка, коріннерізка
д/моркви, коріннерізка КПУ-6, котел для варки, наповнювач БУКАА-11 насос ВКЦ,
насос ВЦ, насос ЗК-6, огірково-миюча машина, парогенератор ПГ-1М, плита КПП-1,
пляшкомиюча машина, пресс, прибор КСМ 1038, протирочна машина, резервуар 600
л., ресивер 2800 РА, рефлектометр, сатуратор, сікоагрегат, верстат радиально -
сверлильний, верстат токарний,  верстат
фрезерний, теплообмінник стерильний, транспортер, укупорочна машина,  фаршемешелка, ТТК-0201РА., яке  було продане згідно договорів   купівлі-продажу №02/04-01 від 2 квітня 2003
року, №02/04-02 від 2 квітня 2003 року, №02/04-03 від 2 квітня 2003 року і
знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район
АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
Господарського суду України.

Головуючий
В.В. Швець

Судді
П.П. Павловський

О.В. Чус

З оригіналом згідно

Помічник
судді                 О.В. Чабаненко