ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2008 р. Справа № 35/375-07

вх. № 8387/5-35

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Сімонова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Телешенко О. О.

Відповідач - Крячко О. В.

розглянувши справу за позовом Підприємство "Мадді Інтернейшнл" ВОІ Союзу Організації інвалідів України, м. Х-в

до Харківське Управління ДК "Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України, м. Х-в

про про стягнення 69730,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 36930,33 грн. основного боргу, 4874,80 грн. інфляційних, 2031,16 грн. три відсотки річних, 4417,27 суму упущеного зиску, 21477,00 грн. збитків в зв"язку з рішенням госопдарського суду, а також витрати по сплаті держмита в сумі 698,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує наявністю укладеного між сторонами договору підряду №1-14-06-04 від 14.06.04р., відповідно до умов якого позивачем виконані взяті на себе зобов"язання по виконанню підрядних робіт, а відповідачем ці роботи не оплачені.

В процесі розгляду даної справи відповідач звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір підряду № 1-14-06-04 від 14.06.2004 р., а також віднести на відповідача витрати по оплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду від 22.11.07р. прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду разом з первісним позовом.

Свої позовні вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що особа, яка підписала договір (начальник ХОУ «Харківекокомресурси»Войтенко О.Я.) згідно з договором діє на підставі Положення та довіреності від 20.11.2002 р. Разом з тим відповідно до довіреності від 20.11.2002 р. Войтенко О.Я. мав повноваження на укладення від імені Компанії господарських та інших угод за погодженням з Президентом Компанії. Таке погодження в даному випадку відсутнє.

Відповідач за зустрічним позовом проти нього заперечує, посилаючись на те, що повноваження представником при підписанні договору не перевищені, а також, що факт часткової сплати за виконані роботи є доказом погодження правочину з головним підприємством.

Позивач за зустрічним позовом в обгрунтування своїх вимог посилається на те,що оплати, які проводились по договору підряду, не можуть вважатись таким погодженням, оскільки головна компанія їх не здійснювала і їй не було про те відомо. ХОУ «Харківекокомресурси»відповідно до положення (п.6.3) здійснює свою діяльність на повному господарському розрахунку та не фінансується з головної компанії. Тому оплати проводились з розрахункового рахунку ХОУ «Харківекокомресурси», тобто тією ж особою, яка підписувала договір (Войтенком О.Я.), що видно з наданих позивачем за первинним позовом банківських виписок. На доказ того, що Компанія не схвалювала вчинений її представником з перевищенням повноважень правочин, свідчить і лист № 8/253 від 06.06.2006 р., який було направлено позивачу за первинним позовом у відповідь на пред’явлену ним вимогу.

Представник ХОУ «Харківекокомресурси» 26.09.2007 р звернувся з заявою про притягнення належного відповідача, мотивуючи її тим, що відповідно до положення про Харківське обласне управління «Харківекокомресурси» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України від 7.07.2003р. управління є структурним підрозділом ДК «Укрекокомресурси» (п.1.2 Положення), а також не є юридичною особою (п.6.1 Положення). Тому ХОУ «Харківекокомресурси» не може бути відповідачем у суді по даній справі. Належним відповідачем має бути державна компанія з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України, , юридична адреса: 01021, м. Київ Кловський узвіз 4.

Ухвалою від 25.10.2007 р. вказану заяву задоволено та залучено до участі у розгляді справи, в якості належного відповідача державну компанію з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України, , а Харківське обласне управління «Харківекокомресурси» Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України залучив в якості третьої особи на боці відповідача, що не заявляє самостійних вимог.

Під час судового розгляду сторони надали узгоджене клопотання про розгляд спору за межами 2-х місячного строку, яке судом на підставі ч.4 ст.69 Господарського процесуального кодексу України було задоволено, оскільки не суперечить вимогам чинного законодавства та інтересам сторін.

Ухвалою від 08.02.08р. судом витребувано у позивача за первинним позовом додатки до договору підряду № 1-14-06-04 від 14.06.2004 р, в тому числі Договірну ціну, локальний кошторис, проектно-кошторисну документацію, оригінали Актів №№ 1,2,3 та накладної № РН 00020 від 14.06.2005 р для огляду в судовому засіданні.

Позивач вимоги ухвали в повному обсязі не виконав, додатки до договору підряду № 1-14-06-04 від 14.06.2004 р та проектно-кошторисну документацію не надав, обгрунтувавши це відсутністю вказаних документів, тому справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України, за наявними матеріалами у справі.

Позивач в судовому засіданні первісний позов підтримує, проти зустрічного позову заперечує.

Відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позов заперечує проти позовних вимог позивача, посилаючись на те, що термін оплати за договором встановлений п.6.1 наступним чином: впродовж 5 днів з підписання договору – аванс 12000,00 грн; оплата матеріалів та механізмів за необхідністю; на протязі 10 днів з моменту підписання акту про приймання робіт – остаточний розрахунок. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки Акт виконаних робіт № 3 не підписано, то зобов’язання оплати за ним не існує.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін судом встановлено, Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами було укладено договір підряду № 1-14-06-04 від 14.06.2004 р, згідно з яким позивач узяв на себе обов’язки з виконання підрядних будівельно-монтажних робіт з ремонту, реконструкції ангару за адресою: м. Харків, пер. Монгольський 6. Відповідно до наданих доказів відповідач є державним підприємством.

Відповідно до п.5.1 договору вартість робіт за ним складає 89956,00 грн. Термін оплати встановлений п.6.1 договору наступним чином: впродовж 5 днів з підписання договору – аванс 12000,00 грн; оплата матеріалів та механізмів за необхідністю; на протязі 10 днів з моменту підписання акту про приймання робіт – остаточний розрахунок. Строк дії договору до 31.12.2004 р (п.11.1 договору).

Позивачем складено три акти здачі-приймання робіт за грудень 2004 р: Акт № 1 на суму 19388,40 грн., Акт № 2 на суму 22242,50 грн., Акт № 3 на суму 35875,20 грн, а всього на суму 77506,10 грн, з яких відповідачем підписані лише Акт № 1 та Акт № 2 на загальну суму 41630,90 грн. В ході перевірки КРУ по Харківській області актом від 30.03.2005 р було встановлено завищення обсягів виконаних робіт за Актом № 2, внаслідок чого сторони зменшили вартість робіт за Актом № 2 на суму 5219,20 грн. Таким чином, відповідачем узгоджено роботи на загальну суму 36411,70 грн. (19388,40 грн + 22242,50 грн – 5219,20 грн).

Відповідачем зроблено наступні оплати: 20.08.2004 р 12000,00 грн, 30.09.2004 р 3000,00 грн, 29.12.2004 р 9000,00 грн, а також передано позивачу матеріалів по накладній № 24 від 24.12.2004 р на суму 20444,99 грн., тобто проведено розрахунок з позивачем на загальну суму 44444,99 грн.

Стосовно залишку невикористаних матеріалів, що нібито переданий відповідачу за накладною № РН-00020 від 14.06.2005 р, на суму 9088,51 грн., судом встановлено, що цю накладну відповідачем не підписано, відомості про довіреність та особу одержувача відсутні, в накладній вказано, що умова продажу – попередня оплата. Тобто документ складений однією стороною, відсутні докази отримання вказаних матеріальних цінностей відповідачем.

На момент розгляду справи проектно-кошторисна документація не представлена з-за її відсутності, тим самим сторонами не доведен факт її складання, що є порушенням вимог ч.1 ст.318 Господарського кодексу України та ч.1 ст. 877 Цивільного кодексу України, які встановлюють обов’язковість здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Вказане не дає визначити, чи виконувались роботи за не підписаним Актом № 3, на які посилається позивач, відповідно до обсягу та вартості робіт, встановлених договором підряду, а також чи застосовувались сторонами ціни, визначені відповідно до державних будівельних норм. Начальний стан, в якому перебував об’єкт, також нічим не зафіксовано. Також не додані Договірна ціна та локальний кошторис, визначені як додатки п.19.1 Договору.

Згідно з ч.4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Разом з тим при огляді наданої суду копії Акту виконаних робіт № 3 та його оригіналу встановлено, що в акті відсутня відмітка про відмову замовника від його підписання.

Суд вважає, що відповідно до п.7.4 договору позивач повинен був попередити відповідача про готовність до здачі об’єкту впродовж 5 днів з моменту закінчення робіт. Строк виконання робіт згідно з п.7.2 договору - один місяць. Аванс відповідачем було сплачено 20.08.2004 р в сумі 12000,00 грн. Роботи до 20.09.2004 р не закінчено, що випливає з актів, датованих груднем 2004 р, тобто позивач прострочив з їх виконанням. Із доданих до матеріалів позовної заяви актів прийому виконаних робіт не вбачається, коли саме були виконані роботи та надані акти, оскільки вони не містять необхідного реквізиту – дати складання. Тому відсутні докази того, що позивач виконав договір та надав Акт № 3 своєчасно, тобто до 31.12.2004 р.

Так, у листі № 148 від 18.11.2004р. відсутні вказівки про надсилання Акту виконаних робіт № 3 для узгодження. У додатку до листа № 135 від 21.04.2005 р є посилання на Акт № 3 на 12 листах, хоча він наданий суду на 3 листах, тобто з наведеного вбачається, що позивачем раніше надавався цей акт в іншій редакції. Цей лист, як і лист № 209 від 16.06.2005 р, надіслано після спливу строку виконання робіт, визначеного договором. Виходячи з викладеного, суд вважає, що листи, на які посилається позивач, не можуть бути доказом своєчасного та належного надіслання відповідачу Акту виконаних робіт № 3 в наданій суду редакції.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Суд вважає, що відсутність належної та такої, що відповідає вимогам законодавства, проектно-кошторисної документації, правильного і своєчасного оформлення актів виконаних робіт та сповіщення замовника про готовність до здачі об’єкту, порушення підрядником договірних строків унеможливлюють задоволення позовних вимог стосовно стягнення суми основного боргу 36930,33 грн. в зв’язку із необґрунтованістю.

Оскільки вимога про стягнення основного боргу є необгрунтованою, то грошове зобов’язання не виникло і не є простроченим, тому безпідставною є вимога про стягнення суми інфляційних витрат 4874,80 грн. та 3% річних – 2031,16 грн. на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Стосовно вимоги позивача про стягнення збитків у вигляді упущеного зиску в сумі 4417,27 грн. суд зазначає, що відсоток рентабельності 25%, вказаний позивачем, нічим не обґрунтований і не підтверджується матеріалами справи. Також з огляду на відсутність узгодженої сторонами проектно-кошторисної документації та невідповідність Актів виконаних робіт вимогам законодавства необґрунтованим є розрахунок суми невиконаних за договором робіт 17669,10 грн.

Також судом встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 26.07.2006 р по справі № 29/263-06 з позивача стягнуто на користь ПК «Дизельбуд-8» 21477,00 грн. Однак вказане рішення не містить в собі жодного зв’язку із відповідачем та його діями. В актах виконаних робіт, що надавав відповідачу позивач, про субпідрядника також нічого не вказано. Акти містять відомості про витрачені робітниками саме позивача людино-години, а також про заробітну плату цих робітників. Стягнута з позивача сума не є додатковою сумою (неустойкою) до зобов’язань за субпідрядом, а включає в себе суму боргу та втраченого прибутку, і таким чином в будь-якому разі не може бути віднесена на замовника понад суму основного боргу.

Згідно з ч.1 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Відповідно до ч..1 ст.318 Господарського кодексу визначає договір підряду на капітальне будівництво як договір, в якому одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх. У ч.1,2 ст.321 Господарського кодексу вказано, що у договорі підряду на капітальне будівництво сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її визначення. Вартість робіт за договором підряду (компенсація витрат підрядника та належна йому винагорода) може визначатися складанням приблизного або твердого кошторису.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність первинного позову, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на позивача за первісним позовом.

Під час розгляду зустрічних позовних вимог судом встановлено, що з боку відповідача за первинним позовом договір підписано начальником Харківського обласного управління «Харківекокомресурси» державної компанії «Укрекокомресурси» Кабінету Міністрів України Войтенком О.Я., що діяв на підставі положення про управління та довіреності від 20.11.2002 р., як керівник відособленого підрозділу юридичної особи. Відповідно до наданої суду довіреності від 20.11.2002 р Войтенко О.Я. мав повноваження на укладення від імені Компанії господарських та інших угод за погодженням з Президентом Компанії.

Разом з тим суд вважає, що відсутність проектно-кошторисної документації за договором будівельного підряду є підставою для визнання його неукладеним, оскільки істотними для договору будівельного підряду є умови, зокрема, щодо його предмету, ціни, строку виконання робіт. Наявність проектно-кошторисної документації також є істотною умовою договору підряду відповідно до ст. 875, 877 Цивільного кодексу України, ст. 318 Господарського кодексу України.

У разі відсутності проектно-кошторисної документації умови щодо обсягу робіт та ціни сторонами договору не визначені. Таким чином, відсутні чіткі приписи щодо предмету договору. Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, чого в адному випадку сторонами при укладанні спірного договору дотримано не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає договір підряду № 1-14-06-04 від 14.06.2004 р неукладеним. Відповідно до цього у вимозі про визнання цього договору недійсним слід відмовити.

Витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.318 Господарського кодексу України, ст.ст.638,875,877,882, ст.ст. 1,4-7,12,15,33,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Рішення підписане 26.02.08р.

Суддя Швед Е.Ю.