ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.01.08

Справа № 7/330-07.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський завод по ремонту дизель-потягів»

до відповідача Конотопського державного вагоноремонтного заводу

про визнання договору купівлі-продажу дійсним

Суддя Рижков М.Б.

Представники:

Від позивача – Недбайло С.В.

Від відповідача – Шевич В.М.

Суть спору: позивач просить визнати дійсним в частині купівлі - продажу нерухомого майна договір купівлі-продажу №8 від 26.04.2007 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Конотопський завод по ремонту дизель-потягів» та Конотопським державним вагоноремонтним заводом.

Відповідач у своєму відзиві від 21.01.2008 р. № 7/1 позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

26.04.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Конотопський завод по ремонту дизель-потягів» та Конотопським державним вагоноремонтним заводом було укладено договір купівлі-продажу № 8, відповідно до умов якого відповідач зобов’язувався передати у власність позивача товар згідно специфікації і накладної, а позивач – прийняти і оплатити його вартість. Кількість, асортимент та якість товару наведені у специфікації та накладній, що є невід’ємною частиною даного договору.

Специфікація до договору № 8 від 26.04.2007 р. містить рухоме та нерухоме майно.

При укладанні зазначеного договору не було додержано вимог законодавства про нотаріальне посвідчення договору.

Станом на 28.11.2007 року договірні умови виконано частково, а саме: відповідач передав, а позивач здійснив оплату і прийняв майно на загальну суму 6074, 60 грн., зазначене підтверджується наданими документами, зокрема: платіжними дорученнями № 216 від 28.11.2007р., № 2013 від 28.11.2007 р. та актом приймання-передачі майна від 23.11.2007 року.

Внаслідок ухилення відповідача від нотаріального посвідчення зазначеного договору, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, які мають значення для вирішення справи по суті, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, законодавство передбачає обов’язок сторін здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до специфікації до договору № 8 від 26.04.2007р. предметом вказаного договору, зокрема, є нерухоме майно, і тому він підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Так, ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Часткове виконання сторонами умов договору та визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі свідчить про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується платіжними дорученнями № 216 від 28.11.2007р., № 2013 від 28.11.2007 р., актом приймання-передачі майна від 23.11.2007 року та відзивом відповідача на позовну заяву від 21.01.2008 р. № 7/1.

За таких умов, керуючись ст. 220 Цивільного кодексу України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати дійсним в частині купівлі - продажу нерухомого майна договір купівлі-продажу №8 від 26.04.2007 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Конотопський завод по ремонту дизель-потягів» та Конотопським державним вагоноремонтним заводом.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 215, 220 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним в частині купівлі - продажу нерухомого майна договір купівлі-продажу №8 від 26.04.2007 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Конотопський завод по ремонту дизель-потягів» (41600, Сумська область, м. Конотоп, пл. Новикова, 8А; ід. код 34284857) та Конотопським державним вагоноремонтним заводом (41600, Сумська область, м. Конотоп, пл. Новикова, 2; ід. код 14014046).

3.          Стягнути з Конотопського державного вагоноремонтного заводу (41600, Сумська область, м. Конотоп, пл. Новикова, 2; ід. код 14014046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський завод по ремонту дизель-потягів» (41600, Сумська область, м. Конотоп, пл. Новикова, 8А; ід. код 34284857) 85 грн. 00 коп. витрат по сплаті держмита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.