СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е
М   У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2008 р.
Справа №  13/4407

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого: судді Скиби Г.М., при секретарі Бордунос Л.І. в
приміщені господарського суду Черкаської області у відкритому судовому
засіданні розглянув справу за позовом Черкаської міської ради, м. Черкаси

до приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Черкаси

про стягнення 7218 грн. 15 коп.
збитків

Представники сторін:

позивача
-Стойко А.Ю. -довіреність від 26.01.2008 р. В засіданні суду 26 вересня 2008р.
участі не брав.

відповідача: ОСОБА_1 -підприємець
-особисто;

Справа розглядається за наявними
доказами та матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Позивач
звернувся до господарського суду Черкаської області  з позовом, в якому просить  стягнути з відповідача 7218 грн. 15 коп.
збитків в виді неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою
комунальної власності площею 147 м2
по вул. Героїв Сталінграду
за період з 02.03.2004р. по 31.12.2006р. В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на таке:

ПП ОСОБА_1 отримала у власність
павільйон по вул. Героїв Сталінграду, 18А на підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 2.03.2004 р. Нерухомість розміщена на земельній
ділянці.

З дати реєстрації договору
дарування відповідач використовує земельну ділянку без документів, не сплачує
кошти до бюджету за використання землі, завдаючи збитків громаді міста, що і
стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Позивач зазначає, що рада
використовує земельні ділянки шляхом передачі їх в оренду зацікавленим особам
для наповнення бюджету. Підставою для сплати орендної плати є укладений договір
оренди.

Відповідно до листа ВГСУ від
16.11.2001р. №01-8/1228 «Про деякі питання вирішення спорів, пов'язаних із
застосуванням земельного законодавства»у разі переходу прав на будівлю або
споруду плата за землю справляється з дня виникнення права власності або права
користування будівлями або спорудами.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004р. №7 зазначено, що у випадках самовільного зайняття
земельних ділянок шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212
Земельного кодексу України, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 Цивільного кодексу
України.

Статтею 22 Цивільного кодексу
України зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її
цивільного права (самовільне зайняття земельної ділянки Відповідачем та
тимчасове невикористання земельної ділянки її власником), має право на їх
відшкодування. Вказана стаття також зазначає, що збитками є доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене
(упущена вигода). Статтею 623 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник,
який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України зазначено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та охороною земель" визначає поняття
терміну самовільне зайняття земельної ділянки -будь-які дії особи, які свідчать
про фактичне використання не наданої ш земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на
місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї та до його
державної реєстрації.

Статті 156 та 157 Земельного
кодексу України визначають підстави відшкодування збитків власникам землі та
порядок їх відшкодування. Стаття 156 перераховує випадки, при настанні яких
власникам землі відшкодовують збитки, серед яких неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельних ділянок. Згідно з вимогами статті 157
Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року затверджено
Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та
землекористувачам. Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що відшкодуванню
підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів,
включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані. Даний порядок також дає
поняття „неодержаний доход". Неодержаний доход - це доход, який міг би
одержати власник землі із земельної ділянки і який він неодержав внаслідок її
вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості
землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим
призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю
підприємств, установ, організацій та громадян.

Згідно вищенаведеної постанови
Кабінету Міністрів України, розміри збитків визначаються комісією, створеною
виконавчим комітетом міської ради. Рішенням виконавчого комітету Черкаської
міської ради від 02.09.2003р. №1262 було затверджено положення про таку комісію
та її склад. 16.11.2006 р. даною комісією був складений акт №48 про визначення
збитків власнику землі та 15.01.2007 року був затверджений рішенням виконавчого
комітету №57, як цього вимагає постанова КМУ.

Розмір орендної плати за
користування землею в м. Черкаси регламентується рішенням Черкаської міської
ради «Про плату за оренду землі», відповідно до якого мінімальний розмір
орендної плати за земельні ділянки, надані для комерційних потреб становить 3
відсотки від грошової оцінки земельної ділянки. Враховуючи це, при підготовці
акту про визначення збитків, нанесених ПП ОСОБА_1Черкаській міській раді. Вони
визначались у розмірі орендної плати з дати придбання павільйону, а не
земельного податку, оскільки згідно з вимогами Земельного кодексу України
підприємець не має права на отримання землі в постійне користування. Розмір
збитків, завданих міському бюджету згідно зазначеного акту складає 7218 грн. 15
коп.

Відповідно до пункту 5 Порядку
визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року
№284, приватному підприємцюОСОБА_1 направлено листа з вимогою відшкодувати
збитки завдані міській раді внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки
згідно акту про визначення збитків власнику землі №50, однак до цього часу
збитки не відшкодовані. Представник позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач вимоги заперечила.
Подала письмовий відзив на позов.

Вказують, що відсутнє самовільне
зайняття земельної ділянки, оскільки право власності на об'єкт отримано на
закони їх підставах. Відповідач не ухилявся від підписання договору оренди
земельної ділянки. Всі необхідні документи продані раді для вивчення та
укладення відповідного договору.

Відповідач заперечує підставу
стягнення орендної плати, оскільки договору оренди немає. Заперечує наявність
вини у спричиненні шкоди інтересам позивача.

Заперечує твердження позивача про
неодержані доходи, оскільки відповідач користується земельною ділянкою без
правовстановлюючих документів і позивач не надав доказів неможливості укладення
інших договорів на спірну земельну ділянку з іншими зацікавленими особами.

Відповідач та його представники
просять відмовити позивачу в задоволенні позову.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи зібрані докази та
пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку, що вимоги
підлягають до часткового задоволення:

- позивач є власником земельних
ділянок, розташованих в межах міста;

- цільове призначення земельних
ділянок не змінювалось;

- використання землі в Україні є
платним (ст. 1 Закону України «Про плату за

землю»);

- позивач тривалий час ухиляється
від розгляду питання про надання в оренду

відповідачу спірної земельної
ділянки за цивільною угодою (з 2004 року);

- не спростоване право відповідача
на користування земельною ділянкою, передбачене ст. 377 ЦК України - при
переході права власності на споруду;

- погодження відповідних служб,
надані відповідачу при підготовці землевпорядної документації - не спростовані
позивачем в належний спосіб;

- посилання відповідача на
відсутність підстав і обов'язку відповідача платити за земельну ділянку не
ґрунтується на належних і допустимих доказах та вимогах чинного законодавства;

- позивач не довів самовільного
зайняття відповідачем спірної земельної ділянки;

- між сторонами відсутнє письмове
погодження розміру орендної плати за

користування спірними ділянками;

- позивач не довів спричинення
збитків власнику землі (в тому числі

неотриманих доходів) на суму 7218
грн. 15 коп.;

- позивач не довів вчинення дій на
зменшення чи відвернення йому збитків, що

вказує на прострочення кредитора;

- Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК
України в редакції від 25 жовтня 2001 року № 2768-III при переході права
власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору оренди.

- позивач посилається на завдання
відповідачем збитків, як неодержаного доходу у розмірі 7218 грн. 15 коп., проте
не зазначає, які саме винні дії відповідача призвели до настання цих збитків.
Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що
вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

В трактуванні Постанови КМ «Про
порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та
землекористувачам»від 19 квітня 1993 р. № 284, на яку посилається позивач,
неодержаним доходом є доход, який міг би одержати власник землі, -           землекористувач, у тому числі
орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення
(викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або
приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у
результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ,
організацій та громадян.

Таким чином, як вбачається зі
змісту поняття неодержаний доход, використання земельної ділянки без
правовстановлюючих документів не є неодержаним доходом, а відповідно не може
завдати збитків власнику землі у вигляді неодержаного доходу.

- суд враховує, що сторони
перебувають в абсолютних правовідносинах, що

ґрунтуються на вимогах закону
(ст.ст. 4,11 ЦК України), а тому має бути застосований розмір збитків, виходячи
зі ставки земельного податку -1% від нормативної оцінки землі.

- суд враховує відсутність
проведених відповідачем платежів за користування землею. Тому стягненню
підлягає сума збитків, виходячи з нормативної оцінки землі  в 36504 грн. (1% - 365 грн. 04 коп.), за
період з березня 2004 року по 31 грудня 2006 року -1095 грн. 12 коп.  В решті вимог належить відмовити за
необґрунтованістю.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України витрати по державному миту та
інформаційно-технічні витрати на послуги по забезпеченню судового процесу
покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог -102 грн. мита та 118
грн. витрат на інформаційне забезпечення.

Керуючись  ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу  України,
господарський  суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відповідача -фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1, рахунок в банку невідомий

на користь міського бюджету м.
Черкаси (рахунок №0002, банк отримувача - ГУДК в Черкаській області,
МФО 854018, ОКПО 22809222, код платежу 13050500, призначення платежу - орендна
плата за землю з фізичних осіб)

1095 грн. 12 коп. заборгованості

Стягнути з відповідача -фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1, рахунок в банку невідомий

в доход державного бюджету на
користь УДК України в Черкаській області, МФО 854018 код 22809222, рахунок
№0002

102 грн. державного мита

Стягнути з відповідача -фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1, рахунок в банку невідомий

в доход державного бюджету на
рахунок №0002 в ГУДКУ в Черкаській області, МФО 854018, , УДК в Черкаській області, стягувачем щодо якого є Управління
Державної судової адміністрації України в Черкаській області,  код 22809222,
через  відділ державної виконавчої
служби  Соснівського районного управління
юстиції

118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання
судовим  рішенням законної сили.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня прийняття
рішення, оформленого відповідно вимог ст. 84 ГПК України. Сторони у
справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської
області.

Суддя
Г.М. Скиба

Повний
текст рішення підписано 26.09.2008р.

Суддя
Г.М. Скиба