донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

11.02.2008 р.
справа №10/198пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Степанчук О.В. - за дов. від
25.01.08р.,

від відповідача:

не з"явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  апеляційне подання та апеляційні скарги

Прокурора Орджонікідзевського району м.
Маріуполя Управління міського майна Маріупольської міської ради м.
Маріуполь,  представника третіх осіб
ОСОБА_4 м. Маріуполь

на ухвалу господарського суду

Донецької області

від

20.12.2007 року

по справі

№10/198пд (головуючий суддя
Забарющий М.І., судді Богатир К.В., Ломовцева Н.В.)

за позовом

Прокурора Орджонікідзевського
району м.Маріуполь в інтересах держави в особі Управління міського майна
Маріупольської міської ради та Маріупольської міської ради

до відповідачів   за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,  на
стороні позивача:1.Регіонального відділення Фонду державного майна
України по Донецькій області м.Донецьк
2. Товариства з обмеженою відповідальністю ”Оріль” м. Маріуполь  1 Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особиОСОБА_1 м. Маріуполь
2. Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 м.
Маріуполь    3. Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3  м. Маріуполь  України в Донецькій області м.Донецьк

про

визнання недійсним договору
купівлі-продажу № 1354 від 21.12.1995р., посвідченого 4-ою Маріупольською
державною нотаріальною конторою 27.12.1995р. за реєстром № 2-6667, в частині
продажу Регіональним відділенням Фонду державного майна України ТОВ ”Оріль”
74,1м2 площі підвалу літер А житлового будинку № 21/46 по вул. Пашковського в
м. Маріуполі

В С Т А Н О В
И В:

1.Стислий виклад суті ухвали суду

15.04.2003 року Прокурор Орджонікідзевського району м. Маріуполя в
інтересах держави в особі Маріупольської міської ради та Управління міського
майна м. Маріуполь звернувся з позовом до Регіонального відділення Фонду
державного майна України в Донецькій області
та Товариства з обмеженою відповідальністю ”Оріль” м. Маріуполь ,
за  участю у справі в якості третіх осіб
без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, про визнання недійсним договору купівлі-продажу №1354 від 21.12.95,
відповідно до якого продавець продав, а покупець купив приміщення площею 388,27
кв.м , розташовані в житловому будинку №21/46 по вул.Пашковського в м.
Маріуполі.

Рішенням господарського суду від 09.03.2005р.
(судді Приходько І.В., Підченко Ю.О., Сковородіна О.М.) позов прокурора
Орджонікідзевського району м.Маріуполя в інтересах держави в особі Управління
міського майна Маріупольської міської ради до Регіонального відділення фонду
державного майна України по Донецькій області та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оріль" м.Маріуполь (треті особи: СПД ОСОБА_1; СПД
ОСОБА_3.; СПД ОСОБА_2.) задовольнив та визнав частково недійсним договір
купівлі-продажу №1354 від 21.12.1995р. (т.4л.с.190-193).

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду (головуючий Мирошниченко
С.В., судді Гуреєв  Ю.М.,
Скакун  О.А.)  від 03.06.2005 рішення місцевого суду від
09.03.2005 скасовано. В позові прокурору відмовлено. Постанова мотивована тим,
що договір був укладений на підставі чинних актів органу приватизації та з
дотриманням процедури, встановленої Законом України “Про приватизацію невеликих
державних підприємств”.

Постановою Вищого господарського
суду України від 22.11.05р. по справі №10/198пд постанову Донецького
апеляційного господарського суду від 03.06.05р. та рішення господарського суду
Донецької області від 09.03.05р. скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до господарського суду Донецької області.

Розпорядженням  заступника голови суду від 23.01.2006р.
(т.5.с.232) для розгляду справи був призначений колегіальний склад суддів:
(головуючий суддя Арсірій Р.О., судді Татенко В.М., Донець О.Є.).

Ухвалою суду від 26.01.2006р.
справа була прийнята до розгляду.

10.03.2006р. Прокурор
Орджонікідзевського району м. Маріуполя уточнив позовні вимоги та просив  визнати недійсним договір купівлі-продажу №
1354 від 21.12.1995р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного
майна України і Товариством з обмеженою відповідальністю ”Оріль”, засвідчений
4-ою Маріупольською державною нотаріальною конторою 27.12.1995р. за реєстром №
6667, у частині включення в загальну площу 388,27кв.м і продажу 74,1 кв.м,
розташованих у будинку               №
21/46 по вул. Пашковського в м. Маріуполі (т.6л.с.31-40).

Ухвалою господарського суду
Донецької області  від 11.04.2006р. у
справі № 10/198пд (головуючий суддя Арсірій Р.О.., судді Татенко В.М., Донець
О.Є.) позов Прокурора Орджонікідзевського району м. Маріуполя в інтересах
держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради м.
Маріуполь залишений без розгляду на підставі п.1 ст.81 ГПК України, оскільки не
доведено, що позовна заява відписана прокурором у справі де позивачем є
державний орган, тобто прокурор не мав права підписувати позовну заяву в
інтересах держави в особі Управління міського майна Маріупольської міської ради
м. Маріуполь.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 21.06.2006 року по справі №10/198пд (головуючий суддя
Стойка О.В.,                    судді
Діброви Г.І., Дзюби О.М.) апеляційне подання Прокурора Орджонікідзевського
району м. Маріуполя та  апеляційні скарги
Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполь Донецької
області та Суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Маріуполь
Донецької області задоволенні. Ухвала
господарського суду Донецької області від 11.04.2006р. по справі
№10/198пд скасована та  справа   передана до господарського  суду Донецької  області для
розгляду  по суті.

Під час нового розгляду справа була
прийнята до провадження ухвалою від 17.07..2006р. колегією суддів (головуючий
суддя Марченко О.А., судді Черноти Л.Ф., Будко Н.В.) (т.7л.с.1). Неодноразово
склад колегії судів змінювався.

Рішенням   господарського  суду
від 12.02.2007р. (головуючий суддя Марченко О.А., судді Плотніцький
Б.Д., Морщагіна Н.С.) позов задоволений та визнаний частково недійсним договір
купівлі-продажу №1354 від 21.12.1995р. в частині 74,10 м2 від загальної площі
388,27м2 приміщення, що розташоване по вул. Пашковського, 21 у м. Маріуполі,
укладений Регіональним відділенням Фонду Державного майна України у Донецькій
області, м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю „Оріль”, м.
Маріуполь (встановивши її 314,17 м2, у тому числі перший поверх площею 177,04
м2, підвал лит 14, 15 площею 137,13 м2).

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 17.04.2007 року по справі №10/198пд (головуючий суддя
Волков Р.В.,                    судді
Запорощенко М.Д., Старовойтова Г.Я.) рішення місцевого суду від 12.02.2007р.
залишено без змін (т.9л.с.87-91).

Постановою Вищого господарського
суду України від 24.07.07р. по справі № 10/198пд рішення господарського суду
Донецької області від 22.02.07р. та постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 17.04.07р. скасовано, а справу  передано на новий розгляд до господарського
суду Донецької області (т.9л.с.188-194).

Постанова Вищого господарського
суду України мотивована тим, що судові інстанції не дослідили рішення судів з
чотирьох справ, якими вже були встановлені факти, які суди встановлювали у
даній справі, зокрема рішення господарського суду Донецької області від
14.11.2002р. у справі № 12/671пд. Під час нового розгляду справи суду необхідно
повністю дослідити обставини справи, надати їм правильну юридичну оцінку,
вказати з яких підстав відхиляються доводи позивача або відповідача, винести
обґрунтоване та законне рішення.

Розпорядженням заступника голови
суду від 07.08.2007р. для розгляду справи на новому розгляді призначений
колегіальний склад суддів:  головуючий
суддя Забарющий М.І., судді Богатир К.В., Гринько С.Ю.)

Ухвалою від 07.08.2007р. колегія
суддів прийняла справу до провадження (т.10.л.с.2).

Склад колегії суддів неодноразово
змінювався (т.10л.с.72,80).

Ухвалою господарського суду від
20.12.2007р. по справі № 10/198пд (головуючий суддя Забарющий М.І., судді
Богатир К.В., Ломовцева Н.В.) позов прокурора залишено без розгляду на підставі
п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Загальний строк розгляду справи на
новому розгляді склав 4 місяці 13 днів.

2. Підстави, з яких порушено
питання про перегляд ухвали

Не погодившись з прийнятою ухвалою
суду від 20.12.2007р. Прокурор Орджонікідзевського району м. Маріуполя подав
апеляційне подання, Управління міського майна Маріупольської міської ради м.
Маріуполь,  представник третіх осіб
ОСОБА_4 м. Маріуполь  подали апеляційні
скарги, в яких просять скасувати ухвалу суду від 20.12.2007р. та справу
направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Апеляційне подання та апеляційні
скарги мотивовані тим, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального
права та не відповідає вимогам п.5 статті 81 ГПК України, з неповним
з"ясуванням усіх обставин, які мають значення для повного, всебічного та
об"єктивного розгляду справи по суті.

Зазначають, що розглядаючи доводи
ТОВ "Оріль", викладені в касаційній скарзі, Вищий господарський суд
України, усі доводи, що стосуються суті спору, у повному обсязі визнав
необґрунтованими, і такими, що суперечать фактичним обставинам і матеріалам
справи № 10/198пд.

Рішення про часткове задоволення
касаційної скарги ТОВ "Оріль" було прийнято тільки у відношенні
доводу, що стосується вказівки на наявність прийнятих судових рішень по інших
справах: рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2002 р. у
справі № 1/221пд, рішення господарського суду Донецької області від 14.11.2002
у справі № 12/671пд, рішення господарського суду Донецької області від
13.08.1997 р. у справі № 2/4-25пд, рішення Господарського суду Донецької
області від 01.06.2006 р. у справі № 35/469пд.

Зазначають, що незважаючи на
указівки Вищого господарського суду України про дослідження рішень, що суд не
описав при винесенні рішення по суті, що і послужило направленням справи №
10/198пд на новий розгляд.

Зазначають, що справа № 10/198 пд
складається більш ніж з 9 томів, що містять велику кількість документів,
пояснень сторін, експертний висновок, і всі необхідні документи для винесення
законного, обґрунтованого і всебічно об'єктивного винесення рішення по даній
справі.

Суд першої інстанції залишаючи
позов прокурора Орджонікідзевского району м. Маріуполя без розгляду, керувався
при цьому п. 5 ст. 81 ХПК України, так як позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Зазначають, що ухвалою від
05.12.2007р. суд просив сторони і прокурора надати суду оригінали документів і
копії в справу документів, що вже маються в матеріалах справи, належним чином
засвідчені і видані відповідними організаціями, зобов'язав надати пояснення, що
у значній кількості вже маються в матеріалах розглянутої справи.

При наданні в судовому засіданні
зазначених документів, суд не захотів з ними ознайомитися, а також вислухати
пояснення, що стосуються суті спору.

Зазначають, що після оголошення
п'ятихвилинної перерви суд залишив позов без розгляду з грубим порушенням прав
сторін, а саме ст. 22 ХПК України і проігнорував вказівки постанови Вищого
господарського суду України від 24.07.07., що є грубим порушенням
законодавства.

Представник третіх осіб у
апеляційній скарзі зазначає, що вказавши в оскаржуємій ухвалі від 20.12.2007
р., на те, що прокурор, позивачі і відповідачі не надали суду оригінали
договору № 233 від 21.07.1995 р. купівлі-продажу майна ліквідованого державного
підприємства "Магазин" Ноктюрн", розташованого в місті Маріуполі
по вулиці Пашковского 21 і оригінал договору оренди, на підставі якого державне
підприємство "Магазин "Ноктюрн" користувалося спірним
приміщенням до 21.12.1995р., господарський суд, у той же час, не дав оцінки
поважності невиконання прокурором і позивачем вимоги про надання договорів №
233 і договору оренди.

Зазначає, що покладаючи на
прокурора і позивача - Управління міського майна Маріупольської міської ради
обов'язок по наданню оригіналу цих документів, господарський суд поклав такий
обов'язок без врахування того, що в розпорядженні цих учасників процесу
оригіналів зазначених документів бути не могло, оскільки позивач не був
стороною договору № 233, а договору оренди приміщень державним підприємством
" Магазин "Ноктюрн" терміном дії до 21.12.1995р. не існувало, що
підтверджувалося матеріалами приватизаційного справи, на підставі яких був
укладений оскаржуємий  договір № 1354.1.

Вважає, що господарський суд діяв
необґрунтовано, приймаючи рішення про витребування в позивачів оригіналу
договору № 233, оскільки в матеріалах справи мається завірена архівним відділом
Маріупольської міської ради ксерокопія цього договору, видана на підставі фонду
№ 315, справа                № 340,
аркуші 3-8, а також наданий відповідачем ТОВ "Оріль" дублікат
договору № 233, виданий Четвертою маріупольською державною нотаріальною
конторою на підставі оригіналу договору, що мається в архіві нотаріальної
контори. (т.1 л.с. 19, т.2 л.с. 74-75, 184, 187).

Посилається на те, що у зазначених
документах, що є належними в справі доказами, відсутня вказівка про площу, яку
займало ліквідоване державне підприємство
"Магазин "Ноктюрн" приміщення, мається вказівка про
покупку суспільством покупців майна ліквідованого підприємства без приміщення,
(п. 1.1. договору), тому позиція господарського суду про те, що даний договір
міг нести інформацію про приміщення, на яке могло претендувати ТОВ "Оріль"
при укладенні договору № 1354, суперечить змісту договору          № 233.

Також вважає необґрунтованим
витребування господарським судом у прокурора оригіналу договору оренди, на
підставі якого державне підприємство "Магазин "Ноктюрн"
користувалося спірним приміщенням до 21.12.1995 р.

Вважає, що саме відсутність
договору оренди на момент укладення частково оскаржуємого договору № 1354, є
правовою підставою позову в справі № 10/198 пд, враховуючи матеріали
приватизаційної справи, якими керувалися сторони - Регіональне відділення Фонду
державного майна України як продавець і Товариство з обмеженою відповідальністю
" Оріль" як покупець при укладанні договору № 1354.

3.Доводи викладені у відзиві на
апеляційне подання та апеляційні скарги

ТОВ "Оріль" надало
заперечення на апеляційні скарги та апеляційне подання прокурора та вважає їх
такими, що не підлягають задоволенню, а ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Вважає, що  суд першої інстанції правильно залишив позов
прокурора без розгляду, оскільки позовні вимоги заявлені  до ТОВ "Оріль" є надуманими та
бездоказовими.

Посилається на те, що прокурор та
позивач доказуючи, що спірне майно перейшло у комунальну власність повинні
підтвердити цю обставину відповідними актом, як це вимагає Постанова Кабінету
Міністрів України № 891 від 06.11.1995р., яким затверджений порядок передачі у
комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, який перебував у
повному господарському веденні або в оперативному управлінні підприємств,
установ, організацій.

Зазначає, що суду не був наданий
акт результатів інвентаризації приміщень по адресі:  м. Маріуполь, вул. Пашковскього, 21 станом на
01.12.1995р., на підставі якого здійснювалась приватизація приміщень та
оформлювався договір купівлі-продажу № 1354 , та на який є посилання у
приватизаційній справі. На думку ТОВ "Оріль", тільки цей документ
повинен підтверджувати, які об"єкти були предметом приватизації, однак
чомусь з приватизаційного справи зник.

Вважає, що суд обґрунтовано дійшов
висновку, що  без оригіналів витребуємих
документів неможливо розглянути спір, оскільки саме цими документами позивач
повинен доказувати свої позовні вимоги.

4.Апеляційною інстанцією
встановлено:

Ухвалами у справі від 20.08.2007р.
(т.10л.с.7), від 26.10.2007р. (т.10л.с.73) зобов'язано прокурора та сторін
надати оригінали документів, які підтверджують їх позовні вимоги та
заперечення, без конкретизації документів.

Ухвалами від 15.11.2007р. (т.10л.с.79) та від
05.12.2007р. (т.10л.с.85) суд зобов'язував сторони та прокурора надати суду
оригінали документів, які підтверджують їх позовні вимоги та заперечення, в
т.ч. і договір № 233 від 21.07.1995р. купівлі-продажу майна ліквідованого
державного підприємства ”Магазин ”Ноктюрн”, розташованого за адресою: м.
Маріуполь,                      вул. Пашковського, 21.

А також суд зобов'язував:

прокурора надати правове
обґрунтування незаконності частини договору купівлі-продажу № 1354 від
21.12.1995р. (з посиланням на конкретні норми закону чи підзаконного акту);
оригінал та копію договору оренди, на підставі якого державне підприємство
”Магазин ”Ноктюрн” користувалось спірним приміщенням до 21.12.1995р.;

прокурора, Управління міського майна
Маріупольської міської ради та Маріупольській міській раді надати суду письмові
пояснення з питань:

чи були приватизовані жилі
приміщення будинку № 21/46 по вул. Пашковського в м. Маріуполі мешканцями цього
будинку і коли саме?

чи були приватизовані разом з
квартирами сараї, які розташовані у підвальному приміщенні цього будинку?

чим підтверджено, що частина
підвалу набула статусу сараїв та що конкретні сараї були закріплені та передані
(у свій час) в користування мешканцям будинку?

надати первинні документи в
оригіналах (копії у справу) щодо набуття частиною підвалу статусу бомбосховища
(об'єкту цивільної оборони) і дії цього статусу у 1995р.;

нормативно обґрунтувати
неможливість продажу об'єкту цивільної оборони (всі пояснення підтвердити
відповідними документами).

5.Мотиви, з яких виходила
апеляційна інстанція при винесенні постанови:

У ухвалі від 20.12.2007р. залишаючи
позов прокурора без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України, суд першої
інстанції зазначив, що прокурор, позивачі та відповідачі не надали суду
оригінали документів, які підтверджують їх позовні вимоги та заперечення, в
повному обсязі , у т.ч. не надано оригіналу договору № 233 від 21.07.1995р.
купівлі-продажу майна ліквідованого державного підприємства ”Магазин ”Ноктюрн”,
розташованого за адресою м. Маріуполь, вул. Пашковскього, 21, оскільки у різних
копіях договору вказана різна площа приміщення та оригінал договору оренди, на
підставі якого державне підприємство ”Магазин ”Ноктюрн” користувалось спірним
приміщенням до 21.12.1995р.

Згідно п.5 ст.81 ГПК України
господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не
подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору,
або представник позивача не з"явився на виклик у засідання господарського
суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 8 Роз'яснення Вищого
арбітражного суду України від 23.08,1994 м, № 02-5/612 зі змінами, внесеними
роз'ясненням Вищого арбітражного суду України від 18.11.1997 р. № 02-5/445)
" Про деякі питання практики застосування статей 80 і 81 Арбітражного
процесуального кодексу України", передбачено, що при вирішенні питання про
залишення позову без розгляду, суду необхідно мати на увазі, що застосування
пункту 5 статті 81 можливо тільки при наявності таких умов, як витребувані
документи дійсно необхідні для вирішення спору, позивач не надав витребувані документи
без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи,
суд першої інстанції зобов"язував прокурора та сторін надати суду
оригінали документів і копії в справу документів, що вже маються в матеріалах
справи, належним чином засвідчені і видані відповідними організаціями,
зобов'язав надати пояснення, що у значній кількості вже маються в матеріалах
розглянутої справи.

Щодо витребування судом першої
інстанції у позивачів оригіналу договору № 233, то судова колегія вважає цю
вимогу не правомірною, оскільки в матеріалах справи наявна засвідчена архівним
відділом Маріупольської міської ради ксерокопія цього договору, видана на
підставі фонду № 315, справа № 340, аркуші 3-8, а також наданий відповідачем
ТОВ "Орель" дублікат договору № 233, виданий Четвертою маріупольською
державною нотаріальною, на підставі оригіналу договору, що наявний в архіві
нотаріальної контори. (т.1 л.с. 18-24, т. 2 л.с. 75, 184-190). Таким чином, суд
першої інстанції не звернув уваги на те, що оригінали зберігаються не у
прокурора та сторін по справі.

Крім того, договір № 233 від
21.07.1995р. купівлі-продажу майна ліквідованого державного підприємства
”Магазин ”Ноктюрн” без приміщення, визначає право на придбане майно, предметом
цього договору не було приміщення, яке займало ліквідоване державне
підприємство ”Магазин ”Ноктюрн”, тому цей договір не може бути доказом на
підставі якого можна достовірно встановити площу приватизованого підприємством
приміщення.

Що стосується не надання
прокурором, позивачем та відповідачем суду
оригіналу договору оренди, на підставі якого державне підприємство
"Магазин "Ноктюрн" користувалося спірним приміщенням до
21.12.1995р., господарський суд не з"ясував причин невиконання прокурором
і позивачем вимоги про надання договорів № 233 і договору оренди.

Суд першої інстанції покладаючи на
прокурора і позивача, Управління міського майна Маріупольської міської ради,
обов'язок по наданню оригіналу цих документів, поклав такий обов'язок без
врахування того, що в розпорядженні цих учасників процесу оригіналів зазначених
документів не має, оскільки позивач не був стороною договору № 233.

У судовому засіданні представник
ТОВ "Оріль" зазначив, що договір         № 233 не може бути належним доказом по
справі щодо визначення площі, яку займало державне підприємство " Магазин
"Ноктюрн" та  послався на те,
що на підставі наданих ним доказів суд першої інстанції міг розглянути справу
по суті та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, касаційна інстанція у
постанові від 24.07.2007р. вказувала , що під час нового розгляду справи суду
необхідно дослідити рішення судів з чотирьох справ, якими вже були встановлені
факти, що суди встановлювали під час розгляду справ між тими ж сторонами,
зокрема рішення господарського суду Донецької області від 14.11.2002р. у справі
№ 12/671пд.

Відповідно до ст. 11112    ГПК України вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції є обов'язковими для суду.

Однак суд першої інстанції у
порушення ст. 11112 ГПК України не дослідив
рішення судових інстанції, а саме рішення господарського суду Донецької області
від 13.05.2002 р. у справі № 1/221пд, рішення господарського суду Донецької
області від 14.11.2002 у справі № 12/671пд, рішення господарського суду
Донецької області від 13.08.1997 р. у справі № 2/4-25пд, рішення Господарського
суду Донецької області від 01.06.2006 р. у справі № 35/469пд, якими вже були
встановлені факти, які мають значення для розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.99, 101, 102, п.2ст.103, п.1 ч.1 ст.104, ст.105, 106 Господарського процесуального
кодексу України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И
Л А:

Апеляційне подання Прокурора
Орджонікідзевського району м. Маріуполя та апеляційні скарги Управління
міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь,  представника третіх осіб ОСОБА_4 м. Маріуполь
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Донецької області  від 20.12.2007р. у
справі № 10/198пд скасувати.

Справу направити до господарського
суду Донецької області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний
господарський суд.

Головуючий

Судді:

Постанова
підписана  12.02.2008р.

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС