ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"23" вересня 2008 р.

справа №
5020-5/527-9/126-7/187-11/274-3/066

За позовом          Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сомит"

(99003 м. Севастополь, вул.
Сафронова, 12)

до                    Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвест-Капітал"

(99011 м. Севастополь, пр.
Нахімова, 15;

99003 м. Севастополь, вул.
Комуністична, б. 10-А, офіс 52)

за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.          ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

2.          ОСОБА_2

(АДРЕСА_2)

3.        ОСОБА_3

(АДРЕСА_3)

4.          Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерброк"

(99014, м. Севастополь, вул. Правди,
10, к. 406;

99011, м. Севастополь-11, а/с 86)

5.          Товариства з обмеженою
відповідальністю

"Севастопольський
депозитарій"

(99001, м. Севастополь, вул.
Брестська, 18-А)

про визнання недійсним договору
комісії,

Суддя Головко
В.О.

Представники сторін:

позивач -
не з'явився;

відповідач
-Смирнова Н.Р., представник, довіреність № б/н від 17.12.2007;

третя особа ОСОБА_1
-ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1 виданий Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополі
від 26.02.1998;

третя особа ОСОБА_2 -ОСОБА_2,
паспорт НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ УМВС України в м. Севастополі від
22.09.1998;

третя особа ОСОБА_2 -ОСОБА_4,
повірений, довіреність ВКА     № 251683
від 11.02.2008;

третя особа ОСОБА_3
-не з'явився;

третя особа ТОВ
"Інтерброк" -Смирнова Н.Р., представник,
довіреність № б/н від 21.07.2008;

третя особа ТОВ
"Севастопольський депозитарій" -Толчина
Н.Г., представник, довіреність № 86 від 02.06.2008.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сомит" звернулося до господарського суду м.
Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Інвест-Капітал" про визнання недійсним договору комісії № К-7,
укладеного 04.03.2004 між ТОВ "Сомит" (комітент) і ТОВ
"Інвест-Капітал" (комісіонер) на продаж 1360 простих іменних акцій ВАТ
завод "Южреммаш" та застосування наслідків, передбачених чинним
законодавством (т.1, а.с.2-3).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
на момент укладення зазначеного договору комітент (ТОВ "Сомит") не
був власником 1360 акцій ВАТ завод "Южреммаш", оскільки раніше,
01.03.2004, ці акції за відповідними договорами купівлі-продажу були продані
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 680 шт. кожному.

У процесі розгляду справи позивач
змінив підставу позову і просив визнати недійсним спірний договір у зв'язку з
його невідповідністю вимогам статті 4 Закону України "Про власність"
і статті 319 ЦК України (т.1, а.с.61), а також просив поновити позовну
давність, вважаючи, що її пропущено з поважних причин (т.1, а.с.69).

Відповідач позовні вимоги не
визнав, мотивуючи свої заперечення тим, що на момент укладення спірної угоди
ТОВ "Сомит" було власником 1360 акцій ВАТ завод "Южреммаш",
а також тим, що позивачем пропущений строк позовної давності (т.1, а.с.80-81).

Під час попереднього судового
розгляду суд відмовив в задоволенні заяв фізичних осіб ОСОБА_5 (т.1,
а.с.92-93),ОСОБА_6 (т.1, а.с.52), ОСОБА_3(т.1, а.с.66), ОСОБА_2 (т.1, а.с.67)
про їх вступ у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог
на предмет спору, на стороні відповідача, у зв'язку з тим, що, на думку суду,
даним рішенням не можуть бути порушені їхні корпоративні права.

Рішенням господарського суду міста
Севастополя від 22.01.2008 у справі № 20-5/527 позовну давність поновлено,
позов задоволено. Визнано недійсним договір комісії № К-7 від 04.03.2004,
укладений між ТОВ "Сомит" (комітент) і ТОВ "Інвест-Капітал"
(комісіонер) на продаж 1360 простих іменних акцій ВАТ завод
"Южреммаш" з моменту його укладення, з поверненням сторін у первісне
становище (т.1, а.с.115-117).

Не погодившись із прийнятим
рішенням, ОСОБА_2, яку не було допущено судом до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, звернулась до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на
порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила скасувати
рішення господарського суду м. Севастополя від 22.01.2008 (т.1, а.с.119-121). В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначила, що оскаржуване рішення
безпосередньо стосується її прав і обов'язків, оскільки на підставі оспорюваного
договору між нею та ТОВ "Інвест-Капітал" 04.03.2004 укладено договір
купівлі-продажу цінних паперів № К-7/1.

Постановою Вищого господарського
суду України від 03.04.2008 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення
господарського суду м. Севастополя від 22.01.2008 скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду першої інстанції (т.2, а.с.29-31).

Суд касаційної інстанції звернув
увагу місцевого суду на те, що при новому розгляді справи йому слід, зокрема,
вияснити в чому полягає порушення прав позивача внаслідок укладення
оспорюваного договору, початок перебігу позовної давності та у випадку її
спливу наявність підстав для поновлення, ретельніше з'ясувати коло осіб, прав і
обов'язків яких стосується даний спір.

Ухвалою господарського суду м.
Севастополя від 21.04.2008 справу прийнято до провадження суддею Рибіною С.А.,
справі привласнений № 5020-5/527-9/126. За ініціативою суду до участі у справі
в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача залучено фізичних осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.2, а.с.32).

Розпорядженням голови суду від
07.05.2008 № 44 справу передано до провадження судді Ілюхіній Г.П. (т.2,
а.с.41).

Ухвалою від 12.05.2008 справу
прийнято до провадження суддею Ілюхіною Г.П., справі привласнений №
20-5/527-9/126-7/187. За ініціативою суду до участі у справі в якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача залучено фізичну особу ОСОБА_1, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерброк" та Товариство з обмеженою
відповідальністю "Севастопольський депозитарій" (т.2, а.с.42-44).

Розпорядженням голови суду від
02.06.2008 № 51 справу передано до провадження судді Дмитрієву В.Є. (т.2,
а.с.58-59).

Ухвалою від 05.06.2008 справу
прийнято до провадження суддею Дмитрієвим В.Є., справі привласнений №
5020-5/527-9/126-7/187-11/274 (т.2, а.с.60-61).

У зв'язку із поданням позивачем до
Верховного Суду України касаційної скарги на постанову Вищого господарського
суду України, 12.06.2008 за вих. № 3698/2 справу надіслано до Вищого
господарського суду України (т.2, а.с.66).

11.08.2008 справу повернуто до
господарського суду м. Севастополя і ухвалою від 18.08.2008 прийнято до
провадження суддею Головко В.О., судовий розгляд призначено на 03.09.2008 (т.2,
а.с.81).

В судове засідання 03.09.2008
позивач явку свого повноважного представника не забезпечив, надав заяву про
відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням представника ТОВ
"Сомит" Лінькова А.С. за межі міста (т.2, а.с.85).

Через нез'явлення в судове засідання
представника позивача та третіх осіб
(ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Севастопольський
депозитарій") та необхідність витребування додаткових доказів суд ухвалою
від 03.09.2008 відклав розгляд справи на 23.09.2008; позивача зобов'язано
надати суду докази, які підтверджують перехід з 01.03.2004 права власності на
акції (т.2, а.с.94-95).

Втім, в судове засідання,
призначене на 23.09.2008, позивач вдруге не з'явився, явку своїх повноважених
представників не забезпечив, вимоги ухвали суду від 03.09.2008 не виконав,
витребувані судом документи не надав. До початку судового засідання від
представника ТОВ "Сомит" Лінькова А.С. до суду надійшла заява про
відкладення розгляду справи, у зв'язку з його відрядженням за межі міста. При
цьому в якості доказу поважності причини нез'явлення надано незасвідчений
належним чином витяг з посвідчення про відрядження б/н, виданого Лінькову А.С.
ТОВ "Кримський електротехнічний завод "Сатурн" (т.2, а.с.105).

Заслухавши думку представників
відповідача та третіх осіб щодо розгляду справи за відсутності представника
позивача, повідомленого своєчасно та належним чином про дату, час і місце
засідання суду, суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому
засіданні, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті
22 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях є
правом сторони у справі.

Згідно з частиною третьою статті 22
Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В силу статті 28 Господарського
процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та
установчими документами, через свого представника.

Як вбачається з матеріалів справи
(т.1, а.с.8-16, 28-29, 39), позивач є юридичною особою. Керівником ТОВ
"Сомит" є Невойт Петро Федорович. У виписці з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА № 354962
зазначено, що крім керівника від імені ТОВ "Сомит" має право вчиняти
юридичні дії без довіреності Сац Геннадій Семенович (т.2, а.с.39-зворотній
бік). В матеріалах справи є принаймні дві довіреності, підписані паном Невойтом
П.Ф., на представництво інтересів ТОВ "Сомит" в судових органах -це
довіреність на ім'я Басова Ю.М. № 044 від 01.12.2007 зі строком дії один рік (т.1,
а.с.30) та довіреність на ім'я Лінькова А.С. № 1 від 10.01.2008 зі строком дії
один рік (т.1, а.с.113).

В заявах ТОВ "Сомит" про
відкладення розгляду справи вказується на неможливість забезпечити явку
представника позивача Лінькова А.С., втім не зазначається, що заважає позивачу
направити в судове засідання іншого представника.

За правилами частини першої статті
77 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, якщо за якихось обставин
спір не може бути вирішений в даному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи
в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності представника позивача в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 23.09.2008 суд
розглянув заяву третьої особи ОСОБА_2 про об'єднання в одне провадження
господарських справ № 5020-5/527-9/126-7/187-11/274-3/066 та № 20-9/068-5/462.

За змістом частини другої статті 58
Господарського процесуального кодексу України суддя має право об'єднати кілька
однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в
одну справу. Отже, об'єднання кількох однорідних справ є правом судді. Разом з
тим, інша справа перебуває в провадженні судді Євдокимова І.В. Задоволення
заяви ОСОБА_2 матиме наслідком обов'язкове відкладення розгляду даної справи
та, як результат, затягування судового розгляду.

Беручи до уваги вищевикладене, а
також те, що третя особа не наполягала на задоволенні своєї заяви, суд відхилив
заяву про об'єднання справ в одну справу.

Представником третьої особи ОСОБА_2
в порядку частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України заявлено про
застосування в даному спорі загальної позовної давності (стаття 257 ЦК
України).

Представникам відповідача та третіх
осіб у судовому засіданні були роз'яснені їхні процесуальні права й обов'язки,
передбачені статтями 20, 22, 801 Господарського процесуального
кодексу України.

Заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши надані докази, суд -

В С Т А Н О В
И В:

04.03.2004 між ТОВ
"Сомит" (комітент) і ТОВ "Інвест-Капітал" укладено договір
комісії № К-7, відповідно до умов якого комісіонер зобов'язувався від свого імені,
в інтересах і за рахунок коштів комітента продати третім особам цінні папери
-1360 простих іменних акцій ВАТ завод "Южреммаш" номінальною вартістю
3,50 грн. за акцію (т.1, а.с.6-7).

Від ТОВ "Сомит" договір
підписаний його генеральним директором Хаустовим В.Я.

01.03.2004 між ТОВ
"Сомит" та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу
680 простих іменних акцій ВАТ завод "Южреммаш" (т.1, а.с.18). Того ж
дня, 01.03.2004, між ТОВ "Сомит" та фізичною особою ОСОБА_3 укладено
аналогічний договір (т.1, а.с.17).

Вважаючи, що вищезазначений договір
комісії укладений із порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся
до суду з позовом про визнання цього договору недійсним із застосуванням
відповідних наслідків його недійсності.

Суд вважає позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003 даний
кодекс застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності,
тобто після 01.01.2004.

Правовідносини між сторонами
виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним
кодексом України в редакції 2003 року.

Відповідно до Роз'яснення Вищого
арбітражного Суду України № 02-5/111 від 12.03.1999 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними",
вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен
установити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод
недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди
вимогам закону; дотримання установленої форми угоди; правоздатність сторін по
угодах; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони й інших обставин,
що мають значення для правильного вирішення спору.

Правові відносини сторін у сфері
обігу цінних паперів регулюються главою 14 Цивільного кодексу України, Законами
України "Про цінні папери та фондову біржу"            № 3480-IV від 23.02.2006, "Про
Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних
паперів в Україні" № 710/97-ВР від 10.12.1997; Положенням про діяльність з
обліку прав власності на іменні цінні папери та депозитарну діяльність (в
редакції Указу Президента України № 160/96 від 02.03.1996); Положенням про
порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженим
рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 60 від
26.05.1998 (яка діяла на час укладення оспорюваного правочину); загальні
положення про правочин наведені, зокрема, в главі 16 Цивільного кодексу
України, а положення про договір комісії містяться в главі 69 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті
1012 Цивільного кодексу України істотними умовами договору комісії, за якими
комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та
його ціну.

За змістом частини третьої статті
195 Цивільного кодексу України цінні папери можуть випускатися в документарній
та бездокументарній формі відповідно до закону. Аналогічне положення міститься
і в частині першій статті 4 Закону України "Про Національну депозитарну
систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні".

Відповідно до статті 1, частини
третьої статті 4, частин першої та четвертої статті 5 Закону України "Про
Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних
паперів в Україні", частини третьої статті 195, пункту 2 частини першої
статті 197 Цивільного кодексу України випуск цінних паперів у документарній
формі здійснюється емітентом шляхом виготовлення сертифікатів, які є
підтвердженням права власності на цінні папери. Якщо сертифікат містить
реквізити особи, названої в цінному папері, такий цінний папір є іменним.

Акції емітента ВАТ завод
"Южреммаш", стосовно яких укладено оспорюваний договір, випущені в
документарній формі, що підтверджується, зокрема Реєстром власників іменних
цінних паперів (т.2, а.с.4-16).

Згідно з пунктом 7 Положення про
діяльність з обліку прав власності на іменні цінні папери та депозитарну
діяльність, затвердженого Указом Президента України від 25.05.1994 № 247 (в
редакції Указу Президента України № 160/96 від 02.03.1996), підставою для
внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів, випущених в
документарній формі, є письмове розпорядження власника або особи, що діє за
його дорученням про передачу іменних цінних паперів, а також інші документи, що
підтверджують, відповідно до законодавства України, зміну права власності на
іменні цінні папери. Якщо іменні цінні папери випущені у паперовій формі, крім
указаних документів подається також іменний цінний папір (сертифікат цінних
паперів).

Пунктами 7.5, 7.13 розділу 7
Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів,
затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №
60 від 26.05.1998 (яке діяло на час укладення оспорюваного правочину)
встановлено, що реєстроутримувач аналізує наявність необхідних документів та
повертає заявнику наданий пакет документів, якщо вони не відповідають вимогам
чинного законодавства чи надані не в повному обсязі.

Судом встановлено, що 01.03.2004
між ТОВ "Сомит" і ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу
цінних паперів, відповідно до умов якого ТОВ "Сомит" передає у
власність, а ОСОБА_2 приймає 680 простих іменних акцій ВАТ завод "Южреммаш"
на суму 2380 грн. (т.1, а.с.18).

Також, 01.03.2004 між ТОВ
"Сомит" і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу цінних
паперів, відповідно до умов якого ТОВ "Сомит" передає у власність, а
ОСОБА_3 приймає 680 простих іменних акцій ВАТ завод "Южреммаш" на суму
2380 грн. (т.1, а.с.17).

Обидва зазначених договори
зареєстровані ЗАТ "Південний реєстратор" 01.03.2004, що
підтверджується відповідними надписами на цих договорах.

01.03.2004 між ТОВ
"Сомит" і ОСОБА_2 було підписано розпорядження про передачу права
власності на 680 акцій ВАТ завод "Южреммаш", зі змісту якого
вбачається, що підставою для підписання даного розпорядження сторонами є
договір купівлі-продажу цінних паперів від 01.03.2004 і сертифікат на акції
(т.1, а.с.19).

Також, 01.03.2004 між ТОВ
"Сомит" і ОСОБА_3 було підписано розпорядження про передачу права
власності на 680 акцій ВАТ завод "Южреммаш", зі змісту якого
вбачається, що підставою для підписання даного розпорядження сторонами є
договір купівлі-продажу цінних паперів від 01.03.2004 і сертифікат на акції (т.1,
а.с.20).

Обидва розпорядження зареєстровані
ЗАТ "Південний реєстратор" 01.03.2004, про що свідчать відповідні
надписи на розпорядженнях.

Втім, зазначені документи
05.03.2004 були повернені реєстроутримувачем -ЗАТ "Південний
реєстратор" -без виконання, що підтверджується листом ТОВ
"Сомит" від 01.03.2004 за вих. № 01-04; листом ЗАТ "Південний
реєстратор" від 05.03.2004 за вих.
№ 122, 123; листом ТОВ "Сомит" від 05.03.2004 за вих. № 4-04;
листом ЗАТ "Південний реєстратор" від 05.03.2004 за вих. № 135 (т.1,
а.с.99-102).

Отже, переходу права власності на
зазначені цінні папери не відбулось, тому на час вчинення оспорюваного
правочину власником 1360 акцій ВАТ завод "Южреммаш" залишався позивач
-ТОВ "Сомит".

Відповідно до повідомлень
реєстроутримувача -ЗАТ "Південний реєстратор" від 10.03.2004 № 143
(т.1, а.с.84), від 24.12.2007 № 607 (т.1, а.с.82) та від 22.01.2008 № 637 (т.2,
а.с.108) перереєстрація права власності на акції ВАТ завод "Южреммаш"
зафіксована в системі реєстру 10.03.2004 на підставі пакета документів, поданих
ТОВ "Інвест-Капітал" разом із супровідним листом від 04.03.2004 № 17
(т.1, а.с.83). Сертифікат на право власності ТОВ "Сомит" на 1360
акцій ВАТ завод "Южреммаш" погашений 10.03.2004 (т.1, а.с.95).

Таким чином, доводи позивача щодо
відсутності в нього права власності на відчужувані прості іменні акції
кількістю 1360 шт. станом на час укладення оспорюваного правочину -договору
комісії № К-7 від 04.03.2004 -спростовуються наданими доказами.

Згідно зі статтею 204 Цивільного
кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Дослідивши наданий договір комісії
від 03.04.2004 № К-7 та інші матеріали справи суд вважає, що відсутні підстави
для визнання його недійсним, оскільки зміст договору відповідає чинному
законодавству України; особи, що вчинили правочин мали на час його вчинення
необхідний обсяг цивільної дієздатності; доказів пороку волевиявлення сторін чи
того, що цей правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним, позивачем не надано.

Стосовно посилань позивача на те,
що генеральний директор ТОВ "Сомит"       Хаустов В.Я. діяв не від імені ТОВ
"Сомит", а одноосібно, не можуть бути прийняті судом до уваги, з
огляду на таке.

Відповідно до статті 92 Цивільного
кодексу України юридична особа набуває цивільних прав і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з пунктом 6 розділу V
Статуту ТОВ "Сомит", затвердженого рішенням загальних зборів
засновників від 17.07.1999 (протокол № 1), в Товаристві створюється виконавчий
орган -дирекція. До складу дирекції входять генеральний директор, заступник
генерального директора, головний бухгалтер. Дирекція діє від імені Товариства
без довіреності в межах, наданих Законом України "Про господарські
товариства" та установчими документами (т.1, а.с.8-16).

Аналіз наявних у справі доказів в
їх сукупності дає суду підстави вважати, що до 23.10.2007 (дата відповідної
реєстраційної дії) генеральним директором ТОВ "Сомит" був Хаустов
Вячеслав Якович (т.1, а.с.19-20, 28 (зворотній бік), 31, 36). Отже, він
правомірно підписував документи від імені ТОВ "Сомит".

Не заслуговують на увагу суду і
доводи позивача щодо поновлення йому позовної давності.

Згідно зі статтею 256 Цивільного
кодексу України позовна давність -це строк, в межах якого особа може звернутися
до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті
261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня,
коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Оспорюваний договір комісії № К-7
укладений 04.03.2004, позов поданий до суду 16.11.2007, тобто після спливу
трирічного строку позовної давності, встановленого статтею 257 Цивільного
кодексу України.

Позивач не надав суду будь-яких
належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт того, що він дізнався
про порушення свого права в межах трирічного строку.

За змістом частин третьої та
четвертої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується
судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив
позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Відповідач та третя особа -ОСОБА_2
письмово заявили про застосування позовної давності (т.1, а.с.80-81, т.2,
а.с.111), тому суд, керуючись частиною четвертою статті 267 Цивільного кодексу
України застосовує позовну давність в три роки і відмовляє ТОВ "Сомит"
в позові у повному обсязі.

Згідно зі статтями 33, 34
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи дають суду
підстави вважати вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають
задоволенню.

За правилами статті 49
Господарського процесуального кодексу України суд відносить витрати по сплаті
державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на
рахунок позивача.

Беручи до уваги вищевикладене,
керуючись ст. ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И
В:

1. Відмовити в позові у повному
обсязі.

Суддя
В.О.Головко

Рішення оформлено згідно з вимогами

ст. 84 Господарського
процесуального

кодексу України та підписано
01.10.2008

Розсилка:

1.          Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сомит"

(99003 м. Севастополь, вул.
Сафронова, 12)

2.          Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвест-Капітал"

(99011 м. Севастополь, пр.
Нахімова, 15;

99003 м. Севастополь, вул.
Комуністична, б. 10-А, офіс 52)

3.          ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

4.          ОСОБА_2

(АДРЕСА_2)

5.          ОСОБА_3

(АДРЕСА_3)

6.          Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерброк"

(99014, м. Севастополь,
вул. Правди, 10, к. 406;

99011, м. Севастополь-11,
а/с 86)

7.          Товариство з обмеженою
відповідальністю "Севастопольський депозитарій"

(99001, м. Севастополь,
вул. Брестська, 18-А)