ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/90

12.03.08

За позовом          Відкритого акціонерного товариства “Монфарм”,

м. Монастирище.

До          Закритого акціонерного товариства «Трудовий колектив Київського підприємства по виробництву бактерійних препаратів «Біофарма», м. Київ.

Про                              стягнення 738 159,74 грн.

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача           Задвернюк М.І. –пред. за довірен.

Від відповідача            Прудка І.М. - пред. по довір. (спізнився)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 738 159,74 грн. відповідно до домовленості про поставку товару, а також судових витрат, посилаючись на порушення відповідачем, як покупцем, умов оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2008р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 27.02.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні 27.02.2008р. надав письмові пояснення та нормативне обґрунтування позовних вимог.

Представники відповідача в судове засідання не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали.

Ухвалою суду від 27.02.2008р. розгляд справи було відкладено на 12.03.2008р., у зв’язку з неявкою представника відповідача.

В судовому засіданні від 12.03.2008 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача спізнився на судове засідання, проти задоволення позову заперечив посилаючись на відсутність письмового договору між сторонами .

Представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача заперечував.

Суд визнав клопотання необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін , Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами було досягнуто усну домовленість про поставку 150 кг кокарбоксилазу хлориду та узгоджено строки поставки, кількість, якість та ціну товару, тобто обумовлено суттєві умови відпуску (купівлі-продажу ) товару.

На виконання умов домовленості позивач протягом липня-вересня 2007 року здійснив поставку кокарбоксилазу хлориду відповідачу у кількості 150 кг. на суму 738 159,74 грн.

Поставка товару на суму 738 159,74 грн. підтверджується відповідними видатковими накладними: № 46 від 04.07.2007р. на суму 493 974,24 грн. та № 77 від 06.09.2007р. на суму 244 185,50 грн. Належним чином засвідчені копії вищевказаних накладних долучені до матеріалів справи,та приймаються судом як належні докази по даній справі.

Факт отримання кокарбоксилазу хлориду підтверджується довіреностями представників відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей: Серія НБУ № 309082 від 04.07.2007р. та Серія НБУ № 309507 від 06.09.2007р., копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів N 99 від 16.05.96 «Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей», законодавством встановлено спеціальну процедуру відпуску матеріальних цінностей та взагалі обігу довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Так згідно до пункту 4 зазначеної Інструкції довіреність на одержання цінностей видається тільки особам, що працюють на даному підприємстві. У відповідності з пунктом 5 довіреність підписується керівником та головним бухгалтером підприємства або їх заступниками та особами, які на те уповноважені керівником підприємства. Пункт 6 зазначає, що довіреність на одержання цінностей від постачальника за нарядом, рахунком, договором, замовленням, угодою або іншим документом, що їх замінює, видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей. Згідно з пунктом 9 Інструкції при позбавленні довіреної особи права на одержання цінностей за виданою йому довіреністю, строк дії якої ще не минув, довіреність у такої особи вилучається. У разі анулювання довіреності, за якою отримуються цінності частинами або розрахунки за які здійснюються у порядку планових платежів чи доставка яких здійснюється централізовано-кільцевими перевезеннями, підприємство, що видало довіреність, негайно повідомляє постачальника про анулювання відповідної довіреності. З моменту отримання такого повідомлення відпуск цінностей за анульованою довіреністю припиняється. За відпуск цінностей за анульованими довіреностями відповідальність несе постачальник, а втрати від цього відшкодовуються у встановленому порядку.

Відповідач оспорюючи заявлені вимоги не мав безумовних доказів проте, що видані ним довіреності є недійсними чи анульовувались,тому судом не прийнято до уваги його заперечення .

До того ж , Відповідач умови усної домовленості сторін належним чином не виконав та за поставлений позивачем товар грошові кошти не сплатив. Тоді як відповідно до ст.. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

17.12.2007р. позивач направив відповідачу лист-вимогу вих. № 1468, в якому вимагав провести розрахунок та сплатити грошові кошти у розмірі 738 1759,74 грн. у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги. В підтвердження факту направлення вимоги позивач надав суду належним чином засвідчену копію опису вкладення до цінного листа та докази надсилання листа. Таким чином факт надсилання вимоги є доведеним.

Ст.ст. 202, 205 ЦК України закріплено загальне поняття правочину і в даному випадку слід погодитись, що поведінка сторін засвідчувала їх волевиявлення щодо набуття відповідних правових наслідків.

Сторони досягли певної домовленості, за якою позивач передав потрібну відповідачу продукцію, а відповідач, як покупець, зобов’язався прийняти її та сплатити певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Оскільки сторонами було не узгоджено строки оплати за товар, то суд виходить з вимог ст. 530 ЦК України. Якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у 7-денний строк з дня пред’явлення вимоги. З доказів по справі вбачається, що вимогу про виконання зобов’язання відповідач, враховуючи поштовий пробіг, отримав 23.12.2007р., тобто кінцевий термін виконання настав 30.12.2007р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач документальних доказів та наведених позивачем обставин не оспорив і не спростував.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України (витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита) покладаються на відповідача.

Керуючись, ст. ст. 202, 205, 525, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Трудовий колектив Київського підприємства по виробництву бактерійних препаратів «Біофарма»(03038, м. Київ, вул. Амосова, 9, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Монфарм” (місцезнаходження: 19100, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Заводська, 8, ,), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 738’159 (сімсот тридцять вісім тисяч сто п’ятдесят дев’ять) грн. 74 коп. суми боргу, державне мито у розмірі 7381 (сім тисяч триста вісімдесят одна) грн. 60 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                     Н. І. Качан

Дата підписання рішення 18.03.2008р.