АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

06.11.2008  року
Справа № 15/128

Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Парамонової Т.Ф.

суддів          :                                        Бойченка К.І.

Семендяєвої І.В.

секретар судового засідання      Антонова І.В.

за участю представників сторін:

від позивача:                              представник не
прибув;

від
відповідача:
ОСОБА_1, паспортНОМЕР_1;

ОСОБА_2.,
дов. № 6372  від 15.10.08

розглянувши

апеляційну
скаргу                        Фізичної
особи -підприємця

ОСОБА_1,
м. Сєвєродонецьк

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від
19.09.2008

у справі                                        №
15/128 (суддя Пономаренко Є.Ю.)

за
позовом
Фізичної особи -підприємця

ОСОБА_3,

м. Сніжне

до
відповідача
Фізичної особи -підприємця

ОСОБА_1,
м. Сєвєродонецьк

про                                                  стягнення 6 125 грн. 05 коп.

В С Т А Н
О В И В :

Фізична особа -підприємець ОСОБА_3
звернувся до  господарського суду
Луганської області з позовом до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 6125 грн. 05 коп., у тому числі: борг у сумі 4 000 грн. за договором
поставки від 18.01.2007, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у сумі
855 грн. 36 коп., 3% річних у сумі 141 грн. 69 коп. та індекс інфляції у сумі 1
128 грн.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 19.09.2008 у справі №15/128 позов задоволено частково.
Стягнуто з Фізичної особи -підприємцяОСОБА_1, на користь  Фізичної особи -підприємця ОСОБА_3, борг у
сумі 4000 грн. 00 коп., інфляційні втрати у сумі 1128 грн. 00 коп., 3% річних у
сумі 141 грн. 69 коп., пеню у сумі 322 грн. 63 коп., витрати зі сплати
державного мита у сумі 93 грн. 13 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі  107 грн. 73 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням
суду, Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась до Луганського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
суду від 19.09.08 у справі № 15/128 повністю та прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу,
позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення
суду без змін.

Розпорядженням першого заступника
голови суду від 05.11.2008 у зв'язку з відпусткою виключено із складу колегії
суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 15/128   суддю
Баннову Т.М.   та    введено
до    складу     колегії
суддю

Бойченка К.І.

Відповідачем до початку судового
засідання заявлено клопотання про здійснення фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке судовою колегією
задоволено.

Відповідно до ст. 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково наданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції (ч.2 ст.99 Господарського процесуального кодексу України).

Представник позивача в судове
засідання 06.11.08 не прибув, своїм правом на участь в судовому засіданні не
скористався, але на вимоги ухвали суду від 27.10.2008 надав оригінали накладних
№ 75 від 18.04.2007, № 0000001 від 18.01.2007, № 94 від 16.02.2007 та оригінали
платіжних доручень № 37 від 13.03.2007, № 77 від 06.06.2007, № 25 від
02.02.2007.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу від 18.03.2007, за
яким позивач зобов'язався поставити кондитерські вироби, а відповідач, як
покупець, за договором зобов'язався прийняти товар та вчасно сплати його.

На виконання даного договору
позивач продав відповідачу товар на загальну суму 5637 грн. 00 коп., що
підтверджується видатковою накладною від 24.05.2007  №126 на суму 5637 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору
відповідач зобов'язаний був здійснити повну оплату протягом 10 банківських днів
з моменту отримання товару.

Відповідач грошові зобов'язання зі
сплати за одержану продукцію станом на день подачі позовної заяви до суду у
повному обсязі не виконав, сплативши лише 1637 грн. Розмір боргу на час
прийняття рішення складає 4000 грн. 00 коп.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої
суми.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Обґрунтований розмір боргу з
урахуванням щомісячного індексу інфляції за період з червня 2007 р. по червень
2008 р. складає більше, ніж заявлена до стягнення сума.

Тому, вимога позивача по стягненню
з відповідача заявленої суми інфляційних втрат у розмірі 1128 грн., яка є
меншим від належного розміру, господарським судом задоволена.

Вимоги по стягненню 3 % річних у
сумі 141 грн. 69 коп. судом першої інстанції задоволені повністю, враховуючи,
що обґрунтований розмір 3% річних є більшим, ніж заявлена сума.

Вимоги позивача про стягнення пені
у заявленій за позовною заявою сумі в розмірі 855 грн. 36 коп. задоволені
частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до розділу 6 договору
позивачем нараховано пеню за період з 04.06.2007 по 08.08.2008, тобто за 431
день, у сумі 855 грн. 36 коп.

Термін, з якого починається
прострочення виконання відповідачем зобов'язання, визначається відповідно до
умов п. 3. договору, згідно якого відповідач зобов'язаний був здійснити повну
оплату протягом 10 банківських днів з моменту отримання товару.

Суд першої інстанції встановив, що
позивачем неправильно нарахована пеня за період у 431 днів з 04.06.2007 по
08.08.2008, з огляду на положення п. 6 ст. 233 Господарського кодексу України,
відповідно до якої нарахування штрафних санкцій  за прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання  мало
бути виконано.

Дана норма судом застосована,
оскільки умови розділу 6 договору передбачають порядок нарахування пені, а не
визначають іншого строку протягом якого нараховується пеня.

Таким чином, розмір пені за період
з 04.06.2007 по 04.12.2007, виходячи з суми боргу, на яку нараховано пеню за
позовною заявою, який підлягає стягненню, становить 322 грн. 63 коп.

Суд першої інстанції, оцінивши
доводи позивача та надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, з відповідача підлягає стягненню борг у сумі 4000 грн. 00
коп., інфляційні втрати у сумі 1128 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 141 грн. 69
коп. та пеня у сумі 322 грн. 63 коп. В частині решти позовних вимог суд
відмовив за необґрунтованістю.

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
не згодна з рішенням суду та вважає, що воно прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів за
апеляційною скаргою заявник посилається на те, що суд першої інстанції
припустився порушення норм процесуального права, а саме ст.ст. 4, 4-2  Господарського процесуального кодексу
України, оскільки вона не була повідомлена про дату і час судового засідання в
суді першої інстанції, яке відбулося 19.09.08.
Спір було розглянуто по суті без участі відповідача, позбавивши його
права на захист своїх прав та інтересів.

Скаржник вказує, що суд першої
інстанції не перевірив в повному обсязі належність та допустимість письмових
доказів та прийняв лише ті документи, які були надані позивачем, не
витребувавши інших документів на підтвердження справжності підпису. Але в
апеляційній скарзі відповідач по суті вимог позивача заперечень та їх
документальних підтверджень не надав.

Судова колегія, розглянувши доводи
апеляційної скарги, не приймає їх з огляду на наступне.

Щодо розгляду справи без участі
представника відповідача, судова колегія зазначає, що на адресу відповідача,
яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців / а. с. 21/ судом першої інстанції направлено ухвалу суду про  порушення провадження у справі № 15/128  від 15.08.08 та від 02.09.08 про відкладення
розгляду справи. Ухвала від 15.08.08 була направлена на адресу відповідача
рекомендованим листом з повідомленням. Згідно матеріалів справи -лист 41-43
дана ухала повернута до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання.
Ухвала про відкладення розгляду справи від 02.09.08 направлена відповідачу
згідно відмітки на зворотньому боці ухвали -а. с. 29 -і до суду не
повернута.

Відповідно до пункту 3.5.11
Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом
Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами),
перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті
цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її
оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням
належного надіслання копій процесуального документа сторонам та іншим
учасникам судового процесу.

Водночас, до повноважень
господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження
юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу
на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат
вибув”, „адресат відсутній” тощо, з урахуванням конкретних обставин справи
можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку
щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Вказані  обставини свідчать про те, що відповідач був
належним чином двічі повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому його
вимоги про скасування рішення суду з цих підстав є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 101
Господарського процесуального кодексу України, додаткові докази приймаються
судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання до суду першої
інстанції з причин, що не залежали від нього.

Разом з тим, зважаючи на
необхідність повного та всебічного розгляду справи, судом  були витребувані від відповідача додаткові
докази за ухвалою суду про порушення апеляційного провадження від 06.10.2008.

На вимогу суду відповідачем надано
завірені копії платіжних доручень на оплату товару, одержаного від позивача, у
тому числі № 121 від 07.09.07 на суму 1000,00 грн. та № 17 від 24.01.08  на суму 637,00 грн. У вищезазначених
платіжних дорученнях вказано призначення платежу „оплата часткова
за продукти харчування /пряники/ згідно накладної № 126 від 24.05.07”.

Таким чином, доводи відповідача
стосовно одержання нею особисто товару за накладною № 126 від 24.05.07 саме на
суму 1637,00 грн. документально не підтверджено, оскільки оригінал такої
накладної не надано.

Від позивача у справі також було
витребувано додаткові документи на поставку товарів відповідачу. Серед інших
документів позивачем надано також видаткові накладні, які свідчать як про
одержання товару особисто ОСОБА_1., так і ОСОБА_4 Так, позивачем надано
накладну № 94 від 16.02.07, згідно якої продукти харчування одержано ОСОБА_4
Оплата цієї накладної також здійснено відповідачем  за платіжним дорученням № 37 від 13.03.07.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга Фізичної особи -підприємцяОСОБА_1 задоволенню не підлягає. Рішення
господарського суду Луганської області слід залишити без змін.

Судові витрати за апеляційною
скаргою покладаються на заявника скарги.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 43, 44, 47, 49, 85, 99, 101, ч. 1 ст. 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи
-підприємцяОСОБА_1 на рішення господарського суду Луганської області від
19.09.2008 у справі № 15/128 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Луганської області від 19.09.2008 у справі                № 15/128 залишити без змін.

Головуючий суддя
Т.Ф. Парамонова

Суддя
К.І. Бойченко

Суддя
І.В. Семендяєва