ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИ
Й ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.02.08

Справа № 9/169

Львівський апеляцій
ний господарський суд в скла
ді колегії
головуючого-судді
Р. Марко
суддів
С. Бойко

Т. Бонк
При секретарі
Гунька О.
розглянувши апеляцій
ну скаргу КП»Довіра»Оброши
нської сільської ради від 12.12.
07 № 30
на рішення господа
рського суду Львівської обл
асті від 04.12.07
у справі № 9/169
за позовом ДП »Газ Укр
аїни»НАК»Нафтогаз України»

до відповідача - КП»Дові
ра»
про стягнення боргу у р
озмірі 11 117,55 грв.
за участю представників ст
орін:
від позивача- Працьовита С
.
від відповідача- Горбунов О
.

В С Т А Н О В И В :
Рішенням господарського
суду Львівської області від
04.12.07 по даній справі частково з
адоволено позов ДП »Газ Укра
їни»НАК»Нафтогаз України». С
тягнуто з Комунального під
приємства "Довіра" Оброшинс
ької сільської ради на к
ористь Дочірньої компанії
"Газ України" Національно
ї акціонерної компанії

"Нафтогаз України" 8106 грн
. 93коп. основного боргу, 675 грн. 94 к
оп. пені, 1791 грн. 46 коп. інфляційн
их витрат, 535 грн. 64 коп.
відсо
тків річних, 111 грн. 92 коп. держав
ного мита та 118 грн. 00 коп. витрат
за інформаційно- технічне
забезпечення судового пр
оцесу. В задоволенні решти по
зову - відмовлено.
Не погоджуючись із пр
ийнятим рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу з пр
оханням скасувати рішення су
ду першої інстанції з підста
в порушення норм матеріально
го права, не повного з»ясуван
ня обставин справи. Зокрема а
пелянт вважає, що суд першої і
нстанції безпідставно не зас
тосував норми щодо зарахуван
ня однорідних вимог, безпідс
тавно не взяв до уваги подані
акти звірки.
В судовому засідан
ні, представник позивача зап
еречив проти доводів апелянт
а, просив рішення суду залиши
ти без змін, як таке, що прийня
то з дотриманням норм чинног
о законодавства та на підста
ві досліджених усіх обставин
справи.
Розглянувши доводи апеляц
ійної скарги, заслухавши пре
дставників сторін, дослідив
ши обставини справи, перевір
ивши правильність застосува
ння судом першої інстанції н
орм чинного законодавства, к
олегія суддів не вбачає прав
ових підстав для задоволення
вимог апелянта.
При цьому колегія виходила
з наступного.
01 квітня 2005 року між ДК «Г
аз України»НАК «Нафтогаз Укр
аїни» та Комунальним господа
рством «Довіра»був укладени
й договір на постачання прир
одного газу та вироблення те
плової енергії № 06/05-914 ТЕ - 21 (далі
- Договір). Згідно з цим догово
ром, позивач зобов'язувався п
ередати Відповідачу протяго
м квітня 2005 року природний газ
, а відповідач (КП «Довіра») зо
бов'язувався прийняти та опл
атити за поставлений природн
ий газ.
Позивач (ДК «Газ України»
) свої зобов'язання, згідно дан
ого договору виконав, переда
в відповідачу, протягом квіт
ня 2005 року природний газ в об'єм
і 38, 503 тис. куб м., на загальну сум
у 8114 грн.51 коп., що підтверджуєть
ся актом приймання передачі
від 30.04.2005р., який підписано пред
ставниками двох сторін, підп
иси засвідчені печатками під
приємств.
Зазначені обставини Пози
вач підтверджує договором №
06/05-914 ТЕ-21 від 01 квітня 2005 року, дода
тковою угодою № 1 до цього дого
вору від 30.06.2005 року, актом прийм
ання - передачі природного га
зу від 30.04.2005 року, розрахунком с
уми боргу.
Як стверджує Позивач, Відп
овідач своїх зобов'язань за д
оговором на постачання приро
дного газу та вироблення теп
лової енергії № 06/05-914 ТЕ 21, від 0
1.04.2005р. - не виконав, за поставлен
ий газ в квітні 2005р. - не оплатив
у порядку та строки визначен
і цим договором.
Відповідно до вимог п. 6.1. До
говору оплата за природний г
аз здійснюється Покупцем гро
шовими коштами плановими пла
тежами щодекадно до 10, 20, та 30 чис
ла місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за ф
актично спожиті та протрансп
ортовані обсяги газу здійсню
ється на підставі акту прийм
ання - передачі газу до 10 числа
місяця, наступного за місяце
м поставки газу.
Пунктом 6.4. цього договору с
торони передбачили, що в плат
іжних дорученнях покупець по
винен обов'язково вказувати
номер договору, дату його під
писання, призначення платежу
.
Цим же пунктом 6.4. договору №
06/05-914-ТЕ-21 від 01.04.2005р., сторони перед
бачили, що за наявності забор
гованості у покупця за даним
договором постачальник зара
ховує кошти, що надійшли від п
окупця, як погашення заборго
ваності за газ та компенсаці
ю затрат на його транспортув
ання територією України, пос
тавлений в минулі періоди по
даному договору, незалежно в
ід вказаного в платіжному до
рученні призначення платежу
.
За несвоєчасну оплату за сп
ожитий відповідачем газ, поз
ивач нарахував у відповідно
сті до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України, ст.ст. 258, 549-551 Ци
вільного кодексу України та
п. 7.2. Договору, пеню в сумі 675 грн
. 94 коп., крім того, відповідно д
о вимог п. 2 ст. 625 Цивільного код
ексу України, інфляційні вит
рати в сумі 1791,46 грн. та три відсо
тки річних у розмірі 535 грн. 64 ко
п.
Як вбачається із матеріа
лів справи, постачання приро
дного газу Позивачем до Відп
овідача здійснювалось на під
ставі двох договорів на пост
ачання природного газу для в
ироблення теплової енергії д
ля потреб населення, бюджетн
их установ та організацій № 06/
04-2469 ТЕ-21 від 30.12.2004р. та №06/05-914 ТЕ-21
від 01.04.2005р.
Оплата за поставлений поз
ивачем відповідачу природні
й газ, останнім проводилася у
2005 році.
Відповідно до п. 3.3 Договору
№ 06/05-914 ТЕ-21 від 01.04.2005р. приймання-пе
редача газу, поставленого По
стачальником Покупцеві у від
повідному місяці, оформлюєть
ся актом приймання-передачі
газу, в якому визначаються фа
ктичні обсяги спожитого газу
.
Згідно ч.2 п. 3.4 цього Договору
акт приймання-передачі є під
ставою для остаточних розрах
унків між сторонами.
Як вбачається з матеріалів
справи, за період січень - кві
тень 2005 р., згідно актів передач
і-приймання природного газу
відповідач отримав природни
й газ на загальну суму 99647,59 грн.,
а саме у січні 2005 року на суму 323
88,28 за договором № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.0
4р., акт приймання-передачі при
родного газу від 31.01.2005р., в лютом
у 2005р. на суму 26144,06 грн., за договор
ом № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.04р.,акт переда
чі-приймання природного газу
від 28.02.2005р., у березні 2005р. на суму
33 000,74 грн., за договором № 06/04-2469 ТЕ-21
від 30.12.04р., акт передачі-прийман
ня природного газу від 31.03.2005р., у
квітні 2005р. - на суму 8144,51 грн., за д
оговором № 06/05-914 ТЕ-21 від 01.04.2005р., акт
передачі-приймання природно
го газу від 30.04.2005р.
Оплата відповідачем за
отриманий газ проводилася п
латіжними документами, а сам
е: платіжним дорученням № 11 ві
д 13.01.2005р., згідно якого, відповід
ач сплатив позивачу 5000,00 грн., пр
изначення платежу: Оплата за
газ згідно договору № 06/04-2469 ТЕ-21
від 30.12.2004р.; платіжним доручення
м № ЗО від 10.02.2005р. - 5000,00 грн., признач
ення платежу: Оплата за газ зг
ідно договору № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.200
4р.; платіжним дорученням № 31 ві
д 17.02.2005р. -10000,00 грн., призначення пла
тежу: Оплата за газ згідно дог
овору № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.2004р.; платіж
ним дорученням № 35 від 21.02.2005р. - 12000,0
0 грн., призначення платежу: Оп
лата за газ згідно договору №
06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.2004р.; платіжним дор
ученням № 39 від 02.03.2005р. - 12000,00 грн., пр
изначення платежу: Оплата за
газ згідно договору № 06/04-2469 ТЕ-21
від 30.12.2004р.; платіжним доручення
м № 51 від 17.03.2005р. - 2500,00 грн., призначен
ня платежу: Оплата за газ згід
но договору № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.2004р.;
платіжним дорученням № 1 від 22
.03.2005р. - 8400,00 грн., призначення плат
ежу: Оплата за газ згідно дого
вору № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.2004р.; платіжн
им дорученням № 54 від 29.03.2005р. в су
мі 11000,00 грн., договору № 06/04-2469 ТЕ-21 ві
д 30.12.2004р.; платіжним дорученням
№ 1 від 22.03.2005р. - 8400,00 грн., призначенн
я платежу: Оплата за газ згідн
о договору № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.2004р.; п
латіжним дорученням № 2 від 21.04.
2005р. - 4700,00 грн., призначення плате
жу: Оплата за газ згідно догов
ору № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.2004р.; платіжни
м дорученням № 3 від 22.07.2005р. - 800,00 грн
., призначення платежу: Оплата
за газ згідно договору № 06/04-2469 Т
Е-21 від 30.12.2004р.; платіжним доручен
ням № 157 від 20.09.2005р. - 1000,00 грн., призна
чення платежу: Оплата за газ з
гідно договору № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12
.2004р.; платіжним дорученням № 170 в
ід 10.10.2005р. -26400,00 грн.; призначення пл
атежу: Оплата за газ згідно до
говору № 06/04-2469 ТЕ-21 від 30.12.2004р.; платі
жним дорученням № 171 від 13.10.2005р. - 84
0,00 грн. та платіжним доручення
м № 76 від 20.09.2007р. на суму 7 грн. 58 коп.
призначення платежу - за дого
вором № 06/05-914-ТЕ-21 від 01.04.2005р. з відмі
ткою банківської установи пр
о проведення платежу 21.09.2007р.
З вищенаведеного вбача
ється, що відповідачем платі
жними дорученнями: № 11 від 13.01.2005р
., № 30 від 10.02.2005р., № 31 від 17.02.2005р., № 35 від
21.02.2005р., № 39 від 02.03.2005р., № 51 від 17.03.2005р., № 1
від 22.03.2005р., № 54 від 29.03.2005р., № 2 від 21.04.2005р
., №3 від 22.07.2005р„ № 157 від 20.09.2005р., № 170 від
10.10.2005р., № 171 від 13.10.2005р. - оплату прове
дено за іншим договором № 06/04-2469
ТЕ-21 від 30.12.2004р., який не оспорюєт
ься, та не є предметом спору у
справі № 9/169.
Тільки в платіжному дору
ченні № 76 від 20.09.2007р. на суму 7 грн.
58 коп. зазначено, призначення
платежу - за договором № 06/05-914-ТЕ
-21 від 01.04.2005р.
Згідно актів звіряння роз
рахунків, які складено між по
зивачем та відповідачем стан
ом на 31.10.2005р., зазначено, що відпо
відач має борг перед позивач
ем 54313,22 грн., згідно акту звірянн
я розрахунків станом на 31.03.07р., з
і сторони позивача зазначено
, що борг відповідача складає
0,00 грн., зі сторони відповідача
дописано 7 грн. 58 коп. Ці акти пі
дписано зі сторони позивача
та відповідача, підписи скрі
плені печатками сторін.
Поданий позивачем акт від 30
.06.07, відповідачем не підписани
й, а тому не є належним доказом
безпірності суми боргу у ро
змірі 8114,51 грв.
Відповідач, в свою чергу
, подав другий примірник акту
звіряння розрахунків від 30.06.07
р. складений двома сторонами
, у якому зі сторони позивача з
азначено, що відповідач має б
орг 8114,51 грн., зі сторони відпові
дача вказано, що борг перед по
зивачем складає 7 грн. 58 коп.
Однак, як вірно зазначено су
дом першої інстанції, ні один
із актів звірки розрахунків
, які подані як позивачем, так
і відповідачем, не містять по
вного найменування сторін, м
ісцезнаходжень сторін, кодів
ЄДРПОУ сторін, у них відсутнє
будь-яке посилання на догові
р, найменування договору; ном
ер, дату укладення договору, з
азначені акти підписані неві
домими представниками сторі
н, однак засвідчені печаткам
и, містять розбіжності та доп
исування, без зазначення: "Вип
равленому вірити", не підписа
ні особою, яка вчиняла допису
вання та не засвідчено печат
кою сторони, яка такі дії (допи
сування) вчиняла.
Як встановлено судом, від
повідач за договором № 06/04-2469 -ТЕ
-21 від 30.12.2004 р. розрахувався повні
стю за отриманий від позивач
а природній газ та надмірно с
платив (переплати) 8106 грн.93 коп. п
латіжним дорученням № 170 від 10.1
0.2005р., оплата відповідачем пров
едена в сумі 26400,00 грн., призначен
ня платежу: Оплата за газ згід
но договору № 06/04-2469 ТЕ-21 в 30.12.2004р.
Позивач, надмірно сплачен
і відповідачем кошти в сумі 810
6 грн. 93 коп. платіжним дорученн
ям № 170 від 10.10.2005р. на суму 26400,00 грн., с
таном на час розгляду справи
- не повернув, що не запер
ечується ні позивачем, ні від
повідачем.
Відповідач з вимогою в пор
ядку ч. 2 статті 530 ЦК України, чи
з позовом про повернення над
мірно сплачених ним коштів в
сумі 8106 грн. 93 коп. до позивача н
е звертався, таких доказів су
ду не надано.
Як вбачається із матеріалі
в справи, відповідач, неоднор
азово, звертався до позивача
з заявами про зарахування пе
реплаченої ним суми 8106 грн. 93 ко
п. за договором № 06/04-2469, в рахунок
погашення боргу за договоро
м 06/05-914, що підтверджується зая
вами № 16 від 30.05.2007р., № 17 від 27.06.2007р. та
№ 28 в 19.11.2007р. Докази про надсилан
ня відповідачем позивачу зая
ви за № 28 від 19.11.2007р. в матеріалах
справи.
В підтвердження правомір
ності не зарахування вищезга
даних сум, позивач послався н
а ч. 2 ст.. 173 ГК України, згідно як
ої основними видами господа
рських зобов'язань є майново
-господарські зобов'язання т
а організаційно-господарськ
і зобов'язання, а згідно ч. 3 да
ної статті, сторони можуть за
взаємною згодою конкретизув
ати або розширити зміст госп
одарського зобов'язання в пр
оцесі його виконання, якщо за
коном не встановлено інше.
Стаття 174 ГК України пер
едбачає, що господарські зоб
ов'язання можуть виникати:
безпосередньо із зако
ну або іншого нормативно-пра
вового акта, що регулює госпо
дарську діяльність; з акту уп
равління господарською діял
ьністю; з господарського дог
овору та інших угод, передбач
ених законом, а також з угод, н
е передбачених законом, але т
аких, які йому не суперечать; в
наслідок заподіяння шкоди су
б'єкту або суб'єктом господар
ювання, придбання або збереж
ення майна суб'єкта або суб'єк
том господарювання за рахуно
к іншої особи без достатніх н
а те підстав; у результаті ств
орення об'єктів інтелектуаль
ної власності та інших дій су
б'єктів, а також внаслідок под
ій, з якими закон пов'язує наст
ання правових наслідків у сф
ері господарювання.
В даному випадку, зобов'я
зання між сторонами виникли
з господарського договору, а
саме: договору на постачання
природного газу та вироблен
ня теплової енергії № 06/05-914-ТЕ-21 в
ід 01.04.2005 року, який є предметом с
пору у даній справі.
З огляду на встановлене в
ище, твердження відповідача
про проведення ним оплати за
договором № 06/05-914 ТЕ-21 від 01.04.2005 рок
у в сумі 8106 грн. 93 коп. платіжним
дорученням № 170 від 10.10.2005р. є не
доведеними.
Стаття 175 ГК України пере
дбачає, що майново-господарс
ькими визнаються цивільно-пр
авові зобов'язання, що виника
ють між учасниками господарс
ьких відносин при здійсненні
господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторон
а повинна вчинити певну госп
одарську дію на користь друг
ої сторони або утриматися ві
д певної дії, а управлена стор
она має право вимагати від зо
бов'язаної сторони виконання
її обов'язку.
Майнові зобов'язання, які ви
никають між учасниками госпо
дарських відносин, регулюють
ся Цивільним кодексом Україн
и з урахуванням особливостей
, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України перед
бачено, що зобов'язання має ви
конуватися належним чином ві
дповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільн
ого законодавства, а за відсу
тності таких умов та вимог - ві
дповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що зв
ичайно ставляться.
Стаття 216 ГК України передба
чає, що учасники господарськ
их відносин несуть гос подар
сько-правову відповідальніс
ть за правопорушення у сфері
господарювання шляхом засто
сування до правопорушників г
осподарських санкцій на підс
тавах і в порядку, передбачен
их цим Кодексом, іншими закон
ами та договором.
Частина 2 цієї статті визн
ачає, що застосування господ
арських санкцій повинно гара
нтувати захист прав і законн
их інтересів громадян, орган
ізацій та держави, в тому числ
і відшкодування зби тків уча
сникам господарських віднос
ин, завданих внаслідок право
порушення, та забезпечувати
правопорядок у сфері господа
рювання.
Частина 3 зазначеної статті
визначає, що господарсько-пр
авова відповідальність базу
ється на принципах, згідно з я
кими:
потерпіла сторона має прав
о на відшкодування збитків н
езалежно від того, чи є застер
еження про це в договорі; пере
дбачена законом відповідаль
ність виробника (продавця) за
недоброякісність продукції
застосовується також незале
жно від того, чи є застереженн
я про це в договорі;
сплата штрафних санкцій
за порушення зобов'язання, а т
акож відшкодування збитків н
е звільняють правопорушника
без згоди другої сторони від
виконання прийнятих зобов'я
зань у натурі; у господарськ
ому договорі неприпустим
і застереження щодо вик
лючення або обмеження від
повідальності виробника (про
давця) продукції.
Частина 2 Статті 217 ГК Укр
аїни передбачає, що у сфері
господарювання застосовуют
ься такі види господарськи
х санкцій: відшкодування зби
тків; штрафні санкції; операт
ивно-господарські санкції. С
таття 218 ГК України передбачає
, що підставою господарсько-п
равової відповідальності уч
асника господарських віднос
ин є вчинене ним правопоруше
ння у сфері господарювання, а
частиною 2 зазначеної статті
, що учасник господарських ві
дносин відповідає за невикон
ання або неналежне виконання
господарського зобов'язання
чи порушення правил здійсне
ння господарської діяльност
і, якщо не доведе, що ним вжито
усіх залежних від нього захо
дів для недопущення господар
ського правопорушення. У раз
і якщо інше не передбачено за
коном або договором, суб'єкт г
осподарювання за порушення г
осподарського зобов'язання н
есе господарсько-правову від
повідальність, якщо не довед
е, що належне виконання зобов
'язання виявилося неможливим
внаслідок дії непереборної
сили, тобто надзвичайних і не
відворотних обставин за дани
х умов здійснення господарсь
кої діяльності. Не вважаютьс
я такими обставинами, зокрем
а, порушення зобов'язань конт
рагентами правопорушника, ві
дсутність на ринку потрібних
для виконання зобов'язання т
оварів, відсутність у боржни
ка необхідних коштів.
Стаття 219 ГК України перед
бачає, що за невиконання або н
еналежне виконання госпо дар
ських зобов'язань чи порушен
ня правил здійснення господа
рської діяльності правопору
шник відповідає належним йом
у на праві власності або закр
іпленим за ним на праві госпо
дарського відання чи операти
вного управління майном, якщ
о інше не передбачено цим Код
ексом та іншими законами.
Стаття 230 ГК України визнач
ає, що штрафними санкціями у ц
ьому Кодексі визнаються госп
одарські санкції у вигляді г
рошової суми (неустойка, штра
ф, пеня), яку учасник господарс
ьких відносин зобов'язаний с
платити у разі порушення ним
правил здійснення господарс
ької діяльності, невиконання
або неналежного виконання г
осподарського зобов'язання.

Згідно з частиною 2 цієї ст
атті, суб'єктами права застос
ування штрафних санкцій є уч
асники відносин у сфері госп
одарювання, зазначені у стат
ті 2 цього Кодексу.
З огляду на вище досліджен
е, суд першої інстанції право
мірно визначив, що за договор
ом № 06/05-914 ТЕ-21 від 01 квітня 2005 року з
відповідача на користь пози
вача підлягає стягненню сума
8106 грн. 93 коп. основного боргу, 675
грн. 94 коп. пені, 1791 грн. 46 коп. інфл
яційних витрат та 535 грн.64 коп. в
ідсотків річних.
Також колегія суддів вва
жає, що суд першої інстанції п
равомірно відмовив у задовол
енні клопотання відповідача
щодо зарахування зустрічних
однорідних вимог, так як над
мірно сплачені (переплачені)
відповідачем кошти в сумі 8106 г
рн. 93 коп. за договором № 06/04-2469 ТЕ-21
від 30.12.2004р. і несплата коштів, то
бто невиконання відповідаче
м зобов"язань за договором № 06
/05-914 ТЕ-21 від 01.04.2005р., який є предмет
ом спору у даній справі, по сво
їй суті не є зустрічними одно
рідними вимогами, відповідно
до статті 601 ЦК України.
Колегія суддів, вважає, що
місцевим господарським судо
м за наявних у справі доказів
в цілому зроблено правильні
висновки щодо обставин спра
ви, що свідчить про відсутніс
ть підстав для скасування рі
шення місцевого господарськ
ого суду та задоволення апел
яційної скарги.
Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК
України, Львівський апеляці
йний господарський суд
Постановив:
Рішення господарського
суду Львівської області ві
д 04.12.07 у справі № 9/169 залишити без
змін, а апеляційну скаргу - бе
з задоволення.
Постанову може бути оскарж
ено у касаційному порядку.
Матеріали справи скеруват
и до господарського суду Льв
івської області.
Головуючий
Р. Марко
Суддя
С. Бойко
Суддя
Т. Бонк