ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.08 р.                     Справа № 33/7пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінко-Дон” м. Донецьк

про визнання дійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2007р. до договору оренди комунального майна від 24.03.2006р.

за участю представників:

від позивача: Нікуліна І.О. за дов. №851-п від 25.05.2007р.

від відповідача: Колосарь М.Є. за дов. від 01.12.2007р.

на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні було оголошено перерву з 16.01.2008р. по 23.01.2008р.

СУТЬ СПОРУ: Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінко-Дон” м. Донецьк із позовом про визнання дійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2007р. до договору оренди комунального майна від 24.03.2006р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ухилення відповідача від нотаріального посвідчення додаткової угоди №1 від 31.01.2007р. до договору оренди комунального майна від 24.03.2006р.; положення статей 209, 220, 639, 654, 793 Цивільного кодексу України, листи від 15.02.2007р., 23.03.2007р., від 14.05.2007р., від 03.07.2007р., від 21.09.2007р.; статтю 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р.

Як зазначає позивач, між сторонами був укладений договір оренди комунального майна від 24.03.2006р.

Згідно цього договору на підставі рішення Донецької міської ради №21/34 від 30.09.2005р. відповідач прийняв в строкове платне користування на строк 30 років для здійснення підприємницької діяльності цілісний майновий комплекс Донецького комунального автотранспортного підприємства №052801, склад і вартість якого визначені відповідно до протоколу №1 засідання інвентаризаційної комісії Донецького КАТП №052801 від 17.02.2006р., акту оцінки цілісного майнового комплексу, передаточного балансу Донецького КАТП №052801, складеного станом на 31.01.2006р., свідоцтва про власності на нерухоме майно ЯЯЯ №759188, виданого 22.03.2006р. Вказаний договір був посвідчений нотаріально.

У зв’язку із зміною складу та вартості орендованого майна 31.01.2007р. сторони уклали в простій письмовій формі додаткову угоду до договору оренди від 24.03.2006р., якою були внесені зміни щодо предмету договору.

Відповідно до прикінцевих положень додаткової угоди сторони домовились про нотаріальне посвідчення цієї угоди.

Позивач вказує, що на адресу відповідача неодноразово направлялись листи із вимогою про нотаріальне посвідчення цієї угоди, але відповідач ухилявся від виконання цього обов’язку.

Згідно із частиною 4 статті 209 Цивільного кодексу України на вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Стаття 639 Цивільного кодексу України визначає, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За вимогами статті 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Враховуючи викладене, позивач наполягає на задоволенні своїх вимог.

В судовому засіданні від 16.01.208р. представник відповідача усно визнав позовні вимоги, але письмово викладеної позиції до суду не надав.

За положеннями статті 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

В судове засідання від 23.01.2008р. відповідач надав свій відзив, згідно якого визнав позовні вимоги у повному обсязі та вказав на фактичне виконання ним умов договору оренди з урахуванням змін до нього.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, господарський суд встановив наступне.

Між Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради (далі – орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Грінко-Дон” м. Донецьк (далі – орендар) був підписаний договір оренди комунального майна від 24.03.2006р.

Згідно цього договору орендодавець на підставі рішення Донецької міської ради №21/34 від 30.09.2005р. передав, а орендар прийняв в строкове платне користування на строк 30 років для здійснення підприємницької діяльності цілісний майновий комплекс Донецького комунального автотранспортного підприємства №052801, склад і вартість якого визначені відповідно до протоколу №1 засідання інвентаризаційної комісії Донецького КАТП №052801 від 17.02.2006р., акту оцінки цілісного майнового комплексу, передаточного балансу Донецького КАТП №052801, складеного станом на 31.01.2006р., свідоцтва про власності на нерухоме майно ЯЯЯ №759188, виданого 22.03.2006р. та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №10190178, виданого 24.03.2006р. Вказаний договір був посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за №1271.

За умовами пункту 12.3 договору оренди від 24.03.2006р. додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід’ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони складені у тій самій формі, що цей договір.

В подальшому, у зв’язку із зміною складу та вартості орендованого майна 31.01.2007р. сторони уклали в простій письмовій формі додаткову угоду до договору оренди від 24.03.2006р., якою були внесені зміни, зокрема, щодо предмету договору.

В прикінцевих положеннях цієї додаткової угоди сторони визначили, що з урахуванням положень пункту 12.3 договору оренди комунального майна від 24.03.2006р. вказана додаткова угода має бути нотаріально посвідчена.

У зв'язку зі зміною складу та вартості орендованого майна 31 січня 2007 року Сторони уклали в простій письмовій формі до Договору Додаткову угоду (Угода), якою внесли зміни до Договору, у тому числі, в частині предмета Договору. Сторони дійшли згоди за всіма істотними умовами угоди та договору, про що є застереження в п. 8.3. Угоди.

Відповідно до вимог статті 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

Положеннями статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Додатково частиною 4 статті 209 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Частиною 1 статті 220 ЦК України встановлено правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, а саме: у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

При цьому, частиною 2 цієї ж статті передбачено, що в разі якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Істотні умови Договору оренди державне чи комунального майна встановлені статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», до яких відносяться: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

З умов договору оренди комунального майна від 24.03.2006р. та додаткової угоди від 31.01.2007р. вбачається, що сторони досягли згоди за всіма істотними умовами вказаних угод.

Позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування цілісний майновий комплекс, що підтверджується Актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу Донецького комунального автотранспортного підприємства №052801 від 31 січня 2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово запрошував відповідача прибути для нотаріального посвідчення додаткової угоди листами 15.02.2007р., 23.03.2007р., від 14.05.2007р., від 03.07.2007р., від 21.09.2007р. Проте відповідач фактично ухилився від нотаріального посвідчення угоди.

В судовому засіданні від 23.01.2008р. представник відповідача підтвердив отримання вказаних листів та вказав на фактичне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Грінко-Дон” м. Донецьк умов договору оренди комунального майна з урахуванням внесених до нього змін. В підтвердження цього до матеріалів справи додані платіжні доручення про сплату орендної плати за користування майном.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обґрунтованість та правомірність змінених позовних вимог підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінко-Дон” м. Донецьк про визнання дійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2007р. до договору оренди комунального майна від 24.03.2006р.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами Закону України „Про оренду державного та комунального майна” №98/95-ВР від 14.03.1995р., Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 35, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінко-Дон” м. Донецьк про визнання дійсною додаткової угоди №1 від 31.01.2007р. до договору оренди комунального майна від 24.03.2006р. – задовольнити.

Визнати дійсною додаткову угоду №1 від 31.01.2007р. до договору оренди комунального майна від 24.03.2006р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Грінко-Дон” м. Донецьк (83000 м. Донецьк, пр-т. Театральний, буд. 4, ) на користь Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради м. Донецьк (83050 м. Донецьк, вул. Артема, 98, ) державне мито в розмірі 85грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.

В судовому засіданні від 23.01.2008р. за згодою сторін проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його підписання до Донецького апеляційного господарського суду.

Дата підписання повного тексту рішення 28.01.2008р.

Суддя Новікова Р.Г.