СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

22.01.2008

Справа №2-4/17139-2007

За позовом Білогірського районного
споживчого товариства (97600, АР Крим, м. Білогірськ, вул. Нижньогірська, 13)

до
відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

про стягнення 2219,80 грн.

Суддя І.К. Бєлоглазова

представники:

Від
позивача Джемілова Л.Ш., предст., дов. в мат. спр.

Від
відповідача не з'явився.

Суть спору:

Білогірське районне споживче
товариство, м. Білогірськ, звернулось до господарського суду АР Крим з позовом
до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Білогірськ,
про стягнення 2219,80 грн. заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що
станом на 19.11.2007 року за відповідачем значиться заборгованість на суму
2219,80 грн., з яких 2100,00 грн. сума основного боргу, 119,80 грн. пеня. Борг
виник внаслідок невиконання умов договору оренди основних засобів № 254 від
16.01.2007 р. Добровільно заборгованість відповідачем не погашається, що і
стало підставою для нарахування пені та звернення позивача до суду.

У судовому засіданні 22 січня 2008
року представник позивача уточнив позовні вимоги та просить стягнути з
відповідача 2199,10 грн. заборгованості, з яких 2100,00 грн. сума основного
боргу,  99,10 грн. пені, посилаючись на
помилку у розрахунках пені.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на позов і витребувані судом документи не подав. Про час і
місце слухання справи був сповіщений належним чином, ухвала суду надіслана йому
рекомендованою кореспонденцією (реєстр Господарського суду АР Крим від
15.01.2007 р.) за юридичною адресою, вказаною позивачем, в порядку,
встановленому ст. 87 ГПК України. Про поважність причин нез'явлення суд не
сповіщений.

Справу розглянуто за наявними  в ній матеріалами, відповідно до вимог ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухав пояснення представника позивача, суд -

встановив:

16 січня 2007 року Білогірське
районне споживче товариство, м. Білогірськ, та суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1, м. Білогірськ, уклали договір надання в
оренду основних засобів № 254 (а. с. 31, 32).

Згідно з п. 1 договору № 254
орендодавець передає, а орендатор бере у тимчасове володіння бар «Наталі», що
знаходяться за адресою м. Білогірськ, вул. Луначарського, площею 100 кв. м.,
склад і вартість яких визначається за даними балансу орендодавця станом на 16
січня 2007 року згідно з актом прийому - передачі основних засобів у тимчасову
оренду, що є невід'ємною частиною цього договору.

Основні засоби передаються у
тимчасове користування для підприємницької діяльності.

Розмір орендної плата - 700,00 грн.
( п. 3.1 договору № 254 від 16.01.2007 р.).

28 вересня 2007 року Білогірським
районним споживчим товариством було прийнято рішення про розірвання договору
оренди № 254 з ОСОБА_1 в односторонньому порядку за систематичне порушення умов
договору, тобто у зв'язку з наявністю заборгованості (Постанова правління
Білогірського районного споживчого товариства від 28.09.2007 р. № 73).

2.11.2007 р. сторонами у даній
справі було складено акт прийому-передачі основних засобів, які значаться в
оренді на підставі договору № 254 від 16.01.2007 р.

Станом на 19.11.2007 року
заборгованість з орендної плати за даним договором  підприємцем ОСОБА_1 у повному обсязі
несплачена і складає 2100,00 грн.

Ст. 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення,  в  якому
одна  сторона (боржник)   зобов'язана
вчинити   на   користь
другої  сторони (кредитора) певну
дію (передати  майно,  виконати
роботу,  надати послугу,  сплатити
гроші  тощо) або утриматися від
певної дії,  а кредитор має право вимагати
від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння  відмова
від  зобов'язання  або одностороння зміна  його
умов  не  допускається,
якщо  інше  не
встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України.)

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, вимоги про стягнення
2100,00 грн. заборгованості з орендної плати за договором надання в оренду
основних засобів № 254 від 16.01.2007 р. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, просить
стягнути з відповідача 99,1 грн. пені за порушення строку внесення орендної
плати.

Ст. 217, 230, 231 ГК України, ст.
611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають  правові
наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка,  штраф, пеня.

Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України
штрафні  санкції   за
порушення   грошових   зобов'язань встановлюються  у
відсотках,  розмір  яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України,  за  увесь
час  користування чужими коштами,
якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

П. 6 ст. 232 ГК України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій  за  прострочення
виконання зобов'язання,  якщо  інше
не  встановлено  законом або договором, припиняється через
шість місяців від дня,  коли
зобов'язання  мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»  № 54396 від 22.11.1996 року, розмір   пені,
передбачений  статтею  1
цього Закону,  обчислюється  від
суми  простроченого платежу та не
може перевищувати  подвійної  облікової
ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Згідно з розрахунком позивача пеня
за період з 11.07.2007 р. по 19.11.2007 р. складає 99,10 грн. і підлягає також
стягненню з відповідача.

Спір розглянуто за наявними у
справі матеріалами. Інших документів сторонами не надано.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати суд покладає на
відповідача в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Білогірського районного споживчого товариства (97600,
АР Крим, м. Білогірськ, вул. Нижньогірська, 13, пр 160 у ВОБ
Білогірського району № 4556, МФО 384191, ЗКПО 01757350) 2100,00 грн.
заборгованості за договором оренди основних засобів № 254 від 16.01.2007 р.,  99,10 грн. пені, 102,00 держмита і 118,00
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.