ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2008 р. Справа № 8/2370

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Моркотун Б.О. (довіреність №06-322 від18.02.2008р.),

Курляндський Ю.П. (довіреність №06-322 від 18.02.2008р.),

розглянувши апеляційну скаргу малого приватного підприємства "СІМТ"

на рішення господарського суду Житомирської області

від "13" листопада 2007 р. у справі № 8/2370 (суддя Давидюк В.К.)

за позовом малого приватного підприємства "СІМТ" (м. Київ)

до головного управління будівництва та архітектури облдержадміністрації (м. Житомир)

про стягнення 126 825,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року мале приватне підприємство "СІМТ" звернулось догосподарського суду з позовом про стягнення з управління капітального будівництва Житомирської обласної державної адміністрації 126 825,60 грн. згідно договору підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №46 від 17 вересня 2004 року.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 13 листопада 2007 року у справі №8/2370 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, мале приватне підприємство "СІМТ" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Позивач в апеляційній скарзі вказує, що ним виконано додаткові підрядні роботи, окрім тих, які визначено договором підряду від 17 вересня 2004 року та додатковою угодою від 23 грудня 2004 року, а суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував, що згідно п.3.1 договору підряду вартість робіт уточнюється при остаточних розрахунках.

Зазначає, що бездіяльність відповідача щодо відмови від підписання кошторисної документації, актів виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт є незаконною та такою, яка спрямована на уникнення від розрахунку за виконані роботи.

Позивач вважає, що сума субвенцій з державного бюджету не має відношення до укладених з відповідачем угод, оскільки згідно останніх виникають окремі господарські зобов'язання.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу зазначає про необґрунтованість доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача, оскільки сторони повідомлено належним чином про час та місце розгляду скарги.

Представники відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечують, просять залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін.

Заслухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

При цьому виходить з наступного.

Між управлінням капітального будівництва Житомирської облдержадміністрації та малим приватним підприємством "СІМТ" 17 вересня 2004 року укладено договір №46 підряду на виконання будівельно-монтажних робіт (далі - договір) (а.с. 4-6) .

Відповідно до п.1.1 цього договору відповідач (замовник) доручив позивачу (підряднику), який прийняв на себе зобов'язання своїми силами і засобами із забезпеченням належної якості, за договірною ціною та у термін, передбачений цим Договором виконати реконструкцію школи 1-3 ступеня №4 міста Радомишля.

Розділом 3 договору визначено, що вартість договору становить 96,68тис.грн. та уточнюється при остаточному кошторисі та остаточних взаєморозрахунках. Договірна ціна може коригуватись в процесі ремонту в залежності від рівня інфляції та економічних важелів регулювання вартісних показників.

Зазначена вартість договору також визначена кошторисом, який погоджений сторонами та є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що замовник проводить платежі підряднику за виконані роботи на протязі наступного за звітним місяця на основі актів виконання робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт виконання робіт надається підрядником уповноваженому представнику замовника у трьох примірниках. Уповноважений представник Замовника протягом трьох днів перевіряє реальність акта і підписує його в частині реально виконаних робіт. Взаєморозрахунки проводяться за договірною ціною, яка погоджена замовником та підрядником. Для погодження індексу подорожчання підрядник повинен надати замовнику всі необхідні документи в повному обсязі та в необхідній кількості згідно ДБНД 1.1-1-2000 п.3.2.

В ході проведення підрядних робіт між сторонами укладено додаткову угоду №1 від 23 грудня 2004 року до договору №46 від 17 вересня 2004 року (а.с. 29), пунктом 2 якої передбачено, що кошторисна вартість додаткових робіт становить 6 364,00 грн., в тому числі ПДВ за ставкою 20%, і остаточний кошторис склав 103 044,00 грн. (а.с.31)

Будь-які інші зміни до кошторису робіт сторонами не вносилися.

Як свідчать платіжні доручення (а.с.50-55), відповідач перерахував позивачу 103 044,00 грн.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Згідно ст. 844 вищевказаного Кодексу ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Відповідно до пунктів 2,3 вказаної статті кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Крім цього слід зазначити, що договір №46 від 17 вересня 2004 року укладено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №509 від 19 квітня 2004 року "Деякі питання надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виконання інвестиційних проектів у 2004 році", якою затверджено Порядок надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виконання інвестиційних проектів у 2004 році.

Цей Порядок визначає механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виконання інвестиційних проектів (далі - субвенція) - безпосередньо бюджету Автономної Республіки Крим, обласним і районним бюджетам, бюджетам мм. Києва і Севастополя, міст республіканського (Автономної Республіки Крим), обласного та районного значення, селищним та сільським бюджетам (або їх об'єднанням).

Пунктом 2 даного Порядку передбачено, що субвенція спрямовується на виконання інвестиційних проектів будівництва і реконструкції об'єктів виробничого та невиробничого призначення, виконання робіт з газифікації, водозабезпечення, водовідведення і теплопостачання у населених пунктах, будівництва інженерних захисних споруд, придбання обладнання, здійснення інших заходів, що сприяють розв'язанню соціально-економічних проблем у регіонах за переліком, сформованим на підставі пропозицій народних депутатів України та затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2004 р. №509.

Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 19.04.2004 року затверджено Перелік об'єктів, на які спрямовуються кошти субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виконання інвестиційних проектів у 2004 році у відповідності до якого по Житомирській області на реконструкцію школи №4 міста Радомишля виділено 300 000 грн., з яких частину коштів було виділено на виготовлення проектно-вишукувальної продукції у зв'язку з реконструкцією школи, а враховуючи залишок коштів в сумі 100 000,00 грн. відповідачем було укладено з МПП "Сімт" договір №46 від 17 вересня 2004 року на виконання будівельно-монтажних робіт у відповідності до погодженого кошторису.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, рішення господарського суду Житомирської області від 13 листопада 2007 року у справі №8/2370 відповідає обставинам справи та прийнято відповідно до чинного законодавства, підстави для його зміна чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 13 листопада 2007 року у справі №8/2370 залишити без змін, а апеляційну скаргу малого приватного підприємства "СІМТ" - без задоволення.

2. Справу №8/2370 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд.