ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 р.

№ 4/422-7/96

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак-експрес" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01 жовтня 2007 року у справі № 4/422-7/96 Господарського суду Львівської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак-експрес", м. Львів, до Військової частини Т-0110, м. Львів, про стягнення 4 290 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –ТОВ "Трак-експрес" –Корчик В.Я. (дов. № 01/04-07 від 16.04.07 р.);

відповідача –Військова частина Т-0110 –Гальчинський С.О. (дов. № 30/93 від 29.11.06 р.);

встановив:

У березні 2007 року позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю "Трак-експрес" пред’явив у господарському суді позов до відповідача –Військової частини Т-0110 про стягнення 4 290 грн.

Вказував, що 23 листопада 2006 року службовими особами військової частини Т0110 міста Львова було пошкоджено належне йому майно, а саме: газопровід, прокладений по залізобетонній огорожі військової частини.

Посилаючись на ту обставину, що вказаний газопровід було змонтовано ТОВ "Трак-експрес" за згодою командування даної частини та безпідставно демонтовано відповідачем, позивач просив стягнути з Військової частини Т-0110 міста Львова 4 070 грн. збитків, що складають витрати на технічне відновлення пошкодженої частини газопроводу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12-18 червня 2007 року (суддя Білоус Б.О.), залишеного без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2007 року, в позові відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що вимоги позивача щодо стягнення 4 290 грн. збитків не підлягають задоволенню у зв'язку з недоведеністю факту заподіяння йому збитків та вини відповідача.

У касаційній скарзі ТОВ "Трак-експрес", посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, а саме: ст.ст. 38, 43, 101 ГПК України та ст. 22 ЦК України, –просить скасувати судові рішення у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого та постанова апеляційного суду відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Трак-експрес" заявлено позовні вимоги про стягнення з військової частини Т0110 міста Львова 4290 грн. збитків, завданих йому в наслідок пошкодження газопроводу.

На підтвердження своїх вимог, позивач вказує на постанову прокурора військової прокуратури Західного регіону України від 28 грудня 2006 року про відмову у порушені кримінальної справи, відповідно до якої, службові особи військової частини Т 0110 вчинили дії по демонтажу частини газопроводу, який був змонтований ТОВ "Трак-експрес" по залізобетонній огорожі вказаної військової частини.

В обгрунтування обсягів понесених збитків на виконання робіт по прокладенню газопроводу довжиною 65 м. до паливно-виробничих приміщень ТОВ "Трак-експрес", позивач вказує на кошторис вартості робіт по договору підряду № 11 а-Р від 4 грудня 2006 року укладеного між ТОВ "Трак-експрес" (замовником) та ПП "Ватра" (підрядником), яким узгоджено вартість робіт в сумі 4 070 грн.

Проте, як встановлено судами, вказаний кошторис не містить даних про обсяги витрат понесених позивачем на відновлення пошкодженого газопроводу, а тому правильно не взято до уваги при вирішені спору з урахуванням ст. 43 ГПК України.

Не встановлено даних обставин і постановою прокурора військової прокуратури Західного регіону України від 28 грудня 2006 року, оскільки слідством встановлено факт пошкодження газопроводу, проте вини відповідача у заподіянні даних збитків, їх вартості, а також затрат на технічне відновлення газопроводу слідством не встановлено.

В силу ч. 2 ст. 22 ЦК України під збитками розуміють витрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень.

Приймаючи рішення у даній справі місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що недоведеність вини в діях відповідача виключає наявність складу цивільного правопорушення, а відтак, і застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків.

Враховуючи вище викладене, місцевий та апеляційний господарські суди повно, всебічно дослідили надані сторонами докази, доводи, належно їх оцінили і дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З даними висновками судів попередніх інстанцій повністю погоджується судова колегія Вищого господарського суду України, оскільки вони відповідають матеріалам справи, встановленим судом обставинам та вимогам закону.

Твердження касаційної скарги про те, що постанова Львівського апеляційного господарського суду 1 жовтня 2007 року необгрунтована, прийнята при неповному з’ясуванні обставин справи, що мають значення для справи не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

З зазначених підстав слід вважати необґрунтованими і посилання скаржника на неправильне застосування судами вимог норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак-експрес" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 1 жовтня 2007 року у справі № 4/422-7/96 залишити без змін.

Судді:

Н. Дунаєвська

М. Михайлюк

С. Самусенко