ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

05 березня 2008 р., 10 год. 00 хв.                                                  Справа № 8/17

Суддя – В.С. Русняк

Секретар судового засідання –О.М. Марич

За позовом Закарпатського обласного центру з гідрометеорології, м. Ужгород

до відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області, м. Ужгород

про визнання дій УПФ в м. Ужгороді незаконними та стягнення заборгованості в сумі 681,58 грн.

Представники:

Від позивача – Биков А.І. –юрисконсульт, довіреність №217 від 08.02.08;

Від відповідача –Карп’юк В.М. –завідувач юридичного сектору, довіреність №8700/07 від 21.09.07

СУТЬ СПОРУ: Закарпатським обласним центром з гідрометеорології, м. Ужгород заявлено позов до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області, м. Ужгород про визнання дій УПФ в м. Ужгороді незаконними та стягнення заборгованості в сумі 681,58 грн.

Розглянувши матеріали справи, додаткові матеріали та заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач –Закарпатський обласний центр з гідрометеорології, м. Ужгород звернувся до суду з позовом про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді незаконними та стягнення заборгованості в сумі 681,58грн., мотивуючи свої вимоги тим, що актом ревізії фінансово-господарської діяльності Закарпатського ЦГМ №07-04/12 КРУ від 26.04.2007р. встановлено, що в порушення п.1 ст. 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” №400/97 від 26.06.1997р. з послідуючими змінами, в період часу з 12.09.2006 р. по 31.10.2006 р., від суми фонду оплати праці працівника Савчук Г.Ю. в загальній сумі 2451,71 грн., який був інвалідом, були сплачені внески до Пенсійного фонду по ставці 31,8% замість 4%, що призвело до зайвого витрачання бюджетних коштів у сумі 681,58 грн.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що вказана сума є безпідставно отриманою Управлінням Пенсійного фонду.

Відповідач проти позову заперечує в цілому посилаючись при цьому на правомірність своїх дій та вказує на неправомірність дій позивача.

Оцінивши матеріали справи та додаткові матеріали на предмет їх допустимості та доказової сили, суд прийшов до слідуючих висновків.

Згідно частини першої статті 4 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” для підприємств, установ і організацій, де працюють інваліди, збір на обов’язкове державне пенсійне страхування визначається окремо за ставкою 4% від об’єкта оподаткування для працюючих інвалідів та за ставкою 33,2% (з 01.01.2007р.) від об’єкта оподаткування для інших працівників такого підприємств.

У відповідності зі ст. 5 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, виключно цим Законом визначається, в тому числі, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 вказаного Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб (найманих працівників, які працюють у страхувальника на умовах трудового договору та інших умовах, визначених законодавством), здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вищевказаного Закону нараховуються страхові внески.

Отже, підприємство нараховує страхові внески у розмірі 4% від об’єкту для нарахування страхових внесків за працівників, які є інвалідами, проте не фактичними, а за відомостями бухгалтерського обліку (які підтверджуються документами).

Згідно п. 4.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного Фонду України 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663, підставою для застосування цієї ставки є копія виписки з акта огляду в медико-соціальній експертній компанії. Нарахування у розмірі 4% із заробітної плати зазначеної категорії працівників здійснюється з моменту встановлення інвалідності, але не раніше надання працівником підприємству копії вищезазначеної виписки.

Згідно копії довідки МСЕК поданої позивачем Савчук Г.Ю. встановлена інвалідність 11.09.2006 р., яку вона подала підприємству 30.10.2006 р., що підтверджується відміткою на копії про її отримання бухгалтером підприємства позивача.

В Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, передбачені в тому числі й випадки допущення помилки в нарахуванні страхових внесків. Для цього в Розрахунку (додаток 23) спеціально виділений рядок 7 „сума, на яку зменшено внески у зв’язку з виправленням помилки в період після 01.01.2004 р.”, де слід було зазначити суму помилки та вказувати на її зміст при виявленні такої помилки, але позивачем цього зроблено не було, що підтверджується розрахунками (додаток 23) за листопад, грудень 2006 року.

16.03.2007 р. Управлінням Пенсійного фонду України в місті Ужгороді була проведена позапланована перевірка Закарпатського центру гідрометеорології у спірному періоді на предмет достовірності та повноти нарахування, а також своєчасності сплати зобов’язань зі страхових внесків до Пенсійного фонду, за наслідками якої був складений Акт №59 від 16.03.2007 р., яким засвідчено, що відхилень з обчислення страхових внесків не виявлено, заперечень на акт перевірки позивачем не висловлювались та результати перевірки не оскаржувались. Відповідною перевіркою охоплювався і спірний період, а саме: 11.09.06 –31.10.06, отже, є безпідставним посилання позивача на Акт перевірки, проведеної органами КРУ, яким згідно Законом №1058 не встановлюється правильність, нарахування страхових внесків до Пенсійного фонду.

Крім того, між сторонами по справі був складений акт звірки станом на 01.01.2007 року, підписаний з боку позивача головним бухгалтером і скріплені печаткою, згідно якого переплата на суму 681,58 грн. не зазначена.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено незаконність дій відповідача, а тому відсутні підстави для визнання дій відповідача незаконними та стягнення з нього 681,58 грн. В задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В позові відмовити.

2.          Повний текст постанови виготовлений і підписаний 07.03.2008 р.

3.          Постанова набирає законної сили і підлягає оскарженню в порядку і строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя В.С. Русняк