ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.08 р.                     Справа № 19/266

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Ігнаток О.І., за довіреністю

Від відповідача: Новіков В.В., за довіреністю

Від третьої особи: без участі представника

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Донецької обласної дирекції м.Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок” м.Макіївка Донецької області

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дорохова Миколи Миколайовича м.Макіївка, Донецька область

про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/03/0088-71090 від 26.04.05 р. у сумі 11 002,74грн.

Відкрите акціонерне товариство “Райффайзен Банк Аваль” в особі Донецької обласної дирекції, м.Донецьк, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок”, м.Макіївка Донецької області, про стягнення 11 002,74 грн. заборгованості за кредитним договором №014/03/0088-71090 від 26.04.05 р., виконання якого забезпечувалося договором поруки № 014/03/0088-71091 від 26.04.2005 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на кредитний договір №014/03/0088-71090 від 26.04.05 р., укладений між позивачем та Дороховим М.М.; договір поруки №014/0088-71090 від 26.04.05 р., укладений між банком та ТОВ “Будівельний будинок” в забезпечення виконання позичальником Дороховим М.М. зобов’язань, що випливають з кредитного договору №014/0088-71090 від 26.04.05 р.. Зазначає, що у встановлені кредитним договором строки кредит позичальником не повернуто, нараховані відсотки за користування грошовими коштами не сплачено, у зв’язку з чим позивач з посиланням на ст.ст. 554, 526, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути зазначену заборгованість позичальника з відповідача.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок”, у відзиві (вх.№ 02-41/38068 від 10.10.07р.) зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки №014/0088-71090 від 26.04.05 р., відповідно до умов якого поручитель (відповідач), на добровільних засадах брав на себе зобов`язання перед кредитором (позивачем) відповідати по зобов`язаннях боржника - Дорохова М.М. (фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання), які виникають з умов споживчого кредитного договору №014/0088-71090 від 26.04.05 р., що не є господарським договором.

На думку відповідача, підстави для позову виникли у зв`язку з невиконанням фізичною особою (споживачем банківських послуг), своїх особистих зобов`язнь перед юридичною особою, якою є позивач. Відповідач стверджує, що він не є стороною споживчого кредитного договору, і тому, не маючи об`єктивних свідчень по його виконанню, вважає твердження позивача про невиконання умов договору боржником Дороховим М.М. недоведеними.

Відповідач також зазначив, що лист позивача від 21.08.07р. про необхідність погасити борг Дорохова М.М., який відправлявся на адресу відповідача, він не отримував. У зв`язку з цим, відповідач не мав можливості своєчасно скористатися своїм правом про повідомлення боржника, передбаченим ч. 1 ст. 555 Цивільного кодексу України, та повідомив останнього лише після отримання позову.

На підставі клопотання відповідача, ухвалою суду від 12.11.07р., в порядку ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі, у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дорохова Миколу Миколайовича (мкр.Октябрський, 1/29, м.Макіївка, Донецька область, 86155.).

11.12.07р. до канцелярії господарського суду відповідачем надано клопотання (вх.№02-41/45736 від 11.12.07р.), в якому він зауважив, що відповідно до п. 1.2 кредитного договору №014/0088-71090 від 26.04.05 р. “Кредит надається на 36 місяців з 26.04.05р. по 26.04.08р.”; відповідно до п. 3.2 договору поруки від 26.04.05р., “Днем виконання зобов`язання Поручителя погасити заборгованість Боржника вважається день закінчення строку надання кредиту за кредитним договором, у тому числі з урахуванням пролонгації”.

З огляду на наведене, відповідач вважає що днем виконання зобов`язання відповідача перед позивачем є 26.04.08р., тобто на день подання позову до суду і до теперішнього часу зобов`язання відповідача по погашенню заборгованості ще не виникли. На думку відповідача, предмет спору у цій справі відсутній, у зв`язку з чим просить суд припинити провадження у справі.

Супровідним листом від 11.12.07р., позивач надав документи, зокрема копію ухвали від 24.10.07р. Гірницького районного суду м. Макіївки про відкриття провадження у справі і призначення попереднього розгляду справи.

Клопотанням від 28.01.2008 р. відповідач повідомив, що 27.12.2007 р. місцевим судом Гірницького району м. Макіївка було прийнято рішення по цивільній справі № 2-3999/07 про стягнення з Дорохова М.М. на користь ВАТ “Райфайзен Банк Аваль” в особі Донецької обласної дирекції заборгованості за кредитним договором в сумі 11 002,74 грн., та судові витрати. Додав копію судового рішення від 27.12.07 р.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що задоволення позову по цій справі буде подвійним стягненням одного і того ж боргу. Вважає, що провадження у справі має бути припинено по п.2 ст. 81 ГПК України, оскільки іншим судом розглянуто той же спір, між тими ж сторонами. Вважає також, що у цій справі предмет спору відсутній.

Клопотання відповідача судом не задоволено з огляду на безпідставність.

Так, стаття 81 ГПК України містить випадки залишення позову без розгляду, а не припинення провадження у справі. Господарський суд залишає позов без розгляду якщо (п.2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той предмет спору і з тих же підстав.

Випадки припинення провадження у справі містяться у ст. 80 ГПК України, однак по п. 2 цієї статті, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Рішення, прийняте 27.12.2007 р. місцевим судом Гірницького району м. Макіївка, по цивільній справі № 2-3999/07. Склад сторін та підстави стягнення є іншими.

Третя особа або її представник в судові засідання жодного разу не з”явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, відзив не надіслав.

За клопотанням сторін строк розгляду спору продовжувався. В судових засіданнях оголошувалася перерва з 11.12.2007 р. по 20.12.2007 р., та з 13.02.2008 р. по 20.02.2008 р.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представників позивача та відповідача, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

26.04.2005 року між АППБ “Аваль” ( у зв`язку зі зміною назви банку -“Райффайзен Банк Аваль”) в особі Першого Макіївського відділення Донецької обласної дирекції АППБ “Аваль” (Банком) та Дороховим Миколою Миколайовичем (Позичальником) було укладено кредитний договір №014/03/0088-71090, відповідно до умов якого Банк ( кредитор) надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 10 000,00 грн.

Кредит надається на 36 місяців з 26.04.2005 р. по 26.04.2008 р.( п. 1.2. кредитного договору).

Сплата кредиту здійснюється щомісячно в розмірі 1/36 від суми отриманого кредиту; погашення відсотків здійснюється щомісячно ( п. 1.3. кредитного договору).

Процентна ставка за користування кредитом складає 19 відсотків річних( п. 1.4. кредитного договору).

Відповідно до пункту 5.1 кредитного договору, позичальник зобов”язався: здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора, щомісячно, до 26 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 26.04.08р.; сплата відсотків за фактичне використання кредитних коштів здійснюється Позичальником щомісячно, до 26 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, на рахунок №.

У випадку невиконання Позичальником умов договору, Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав Позичальника, включаючи забезпечення за цим договором за умовами попереднього (за 10 днів) повідомлення Позичальника рекомендованим листом (п. 6.5 кредитного договору).

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, Позичальник сплачує Кредитору пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення (п. 9.1 кредитного договору).

За умовами п. 8.1 кредитного договору, строк дії договору визначений з часу надання Позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів, пені).

На забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором №014/03/0088-71090 від 26.04.05 р. між АППБ “Аваль” ( у зв`язку зі зміною назви банку -“Райффайзен Банк Аваль”) в особі Першого Макіївського відділення (в подальшому - Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок” (далі за текстом - Поручитель) було укладено договір поруки №014/03/0088-71091, відповідно до якого Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед Кредитором відповідати по зобов’язаннях Боржника – Дорохова Миколи Миколайовича, які виникають з умов кредитного договору №014/03/0088-71090 від 26.04.05 р. в повному обсязі цих зобов`язань ( п. 1.2. договору поруки).

Сторони договору встановлюють, що зобов’язання Поручителя перед Кредитором є безумовним і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та кредитним договором, вказаним в п. 1.2., – не потребують.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

Сторони договору встановлюють, що якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості по кредитному договору і таких коштів у Поручителя не буде, то кредитор має право звернути стягнення за рахунок майна поручителя, згідно норм чинного законодавства ( п. 2.2. договору поруки).

Сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов”язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч.1,2 ст. 554 Цивільного кодексу України ( п. 3.1. договору поруки).

Пунктом 3.2 договору поруки встановлено, що днем зобов`язання Поручителя погасити заборгованість Боржника вважається день закінчення строку надання кредиту за кредитним договором, в тому числі і з урахуванням пролонгації.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов’язання (п.4.1. договору поруки).

Факт отримання громадянином Дороховим М.М. 27.04.05 р. від АППБ “Аваль” кредиту у сумі 10 000 грн. підтверджується рахунком-фактурою №4 від 20.04.2005р., реєстром розрахункових документів з 26.04.06 р. по 10.12.07 р., платіжним дорученням №1 від 27.04.205р., що додані до справи.

Кредитний договір № 014/03/0088-71090 від 26.04.2005 р. та договір поруки № 014/03/0088-71091 від 26.04.2005 р. є чинними. Рішення суду про визнання кредитного договору та/або договору поруки недійсним, сторонами до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Кредит – це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відсотки за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлені наслідки порушення договору позичальником, так згідно частини 1 даної статті якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В зв”язку з невиконанням позичальником умов повернення кредиту, встановлених п. 5.1. кредитного договору, кредитор (позивач) використав надане йому ст. 1050 Цивільного кодексу України, п. 6.5. договору, право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитним договором.

22.08.07 року Позивачем на адресу позичальника, Дорохова М.М., та поручителя, ТОВ “Будівельний будинок”, направлені листи №17-1/13-7498 від 21.08.2007 р., №17-1/13-7493 від 21.08.2007 р. з повідомленням про невиконання Позичальником умов кредитного договору, та вимогою дострокового погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 8439,8 грн. у строк до 01.09.07р. ( поручителю – з посиланням на договір поручительства). Надсилання листів підтверджується Реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції з поштового відділення № 86, та квитанцією № 9297 від 22.08.2007 р.

Отже, строк повернення кредиту за кредитним договором змінився, також як і день виникнення у Поручителя зобов’язання погасити заборгованість Боржника за кредитним договором № 014/03/0088-71090.

На час звернення позивача до суду, заборгованість за кредитним договором ні позичальником ні поручителем сплачена не була.

Наведене свідчить, що претензійно-позовна робота проведена Банком щодо стягнення заборгованості з позичальника, Дорохова М.М., та поручителя, ТОВ “Будівельний будинок”, не призвела до погашення заборгованості за кредитним договором.

Станом на 07.09.07р. заборгованість позичальника за кредитним договором складає 11 002,74 грн.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи, та не оскаржується відповідачем. Доказів, які б підтверджували виконання громадянином Дороховим М.М. своїх зобов’язань перед позивачем, до матеріалів справи не додано.

Факт невиконання Дороховим М.М. зобов”язань за кредитним договором, факт правомірності дострокової вимоги банку про повернення всієї суми кредиту, в зв”язку порушенням позичальником зобов”язань за договором, факт наявності станом на 07.09.2007 р. у Дорохова М.М. заборгованості за кредитним договором в сумі 11 002,74 грн. встановлені Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 27.12.2007 р. у справі № 2-3999 за позовом ВАТ “Райфайзен Банк Аваль” в особі Донецької обласної дирекції до Дорохова М.М. про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/008871090.

Відповідно ст.35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов”язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ст. 554 Цивільного кодексу України).

Стаття 543 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (ст.556 Цивільного Кодексу України).

Строк для пред’явлення вимоги до поручителя, встановлений ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, Позивачем дотриманий.

Доказів виконання Поручителем прийнятих на себе зобов’язань за договором поруки №014/0088-71090 від 26.04.05 р. по погашенню заборгованості позичальника за кредитним договором № 014/03/0088-71090 від 26.04.2005 р., відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Враховуючи зазначене суд робить висновок про те, що сплату заборгованості не здійснено до теперішнього часу, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 27, 33, 34, 35, 43, 49, 75, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Донецької обласної дирекції м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок” м.Макіївка Донецької області про стягнення 11 002,74грн. заборгованості за кредитним договором № 014/03/0088-71090 від 26.04.05 р., виконання якого забезпечувалося договором поруки № 014/03/0088-71091 від 26.04.2005 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельний будинок”, м.Макіївка Донецької області на користь Відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Донецької обласної дирекції, м.Донецьк заборгованість в сумі 11 002,74 грн. за кредитним договором № 014/03/0088-71090 від 26.04.2005 р., 110,03 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Текст рішення проголошено в судовому засіданні 20.02.2008 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Дучал Н.М.

Вик. Бойчук А.В.

Надруковано 4 екземпляри:

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1- третій особі;

1 – у справу.