ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2008 р. Справа № 2/4530

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Вечірка І.О

Ляхевич А.А.

при секретарі Кулик О.А. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Бондарчук Л.А. - представника за дорученням від 07.12.2007р.

від відповідача: не з"явився,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Житомирпромспецбуд", м. Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "19" березня 2007 р. у справі № 2/4530 ( суддя Тимошенко О.М. )

за позовом Комунального підприємства "Житомирбудзамовник", м. Житомир до Закритого акціонерного товариства "Житомирпромспецбуд", м. Житомир

про стягнення 2 089,46 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.03.2007р. у справі №2/4530 позов Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" ( м. Житомир ) до Закритого акціонерного товариства "Житомирпромспецбуд" ( м. Житомир ) про стягнення 2089,46грн. задоволено частково: стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Житомирпромспецбуд" на користь Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" 1925,30грн. боргу, 93,99 грн. витрат по сплаті державного мита та 108,73грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ЗАТ "Житомирпромспецбуд" подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати з підстав, наведених у скарзі, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано, зокрема тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, а саме:

- термін дії укладеного сторонами у справі контракту - до 30.12.2003 р.;

- контроль за своєчасним використанням матеріалів повинен здійснювати позивач як їх власник та замовник будівництва;

- умовами контракту та ЦК УРСР, що діяв на час виконання зобов"язань, не передбачено, що підрядник повинен надавати звіт про використання матеріалів замовника;

- суд необґрунтовано прийшов до висновку, що відповідно до ст.840 ЦК України підрядник зобов"язаний надати звіт про використання матеріалів;

- позивачем не подано доказів того, що матеріали та обладнання не були використані на будівництві;

- перелік матеріалів, переданих підприємству в монтаж по акту №3 на суму 6 024 грн. 66 коп., не відповідає переліку матеріалів, за які підприємство не відзвітувалось перед замовником;

- судом не прийнято до уваги та не надано належної оцінки доказам, які подав відповідач в обґрунтування своїх заперечень щодо заявленого позову;

- замовник прийняв виконані будівельні роботи, що підтверджується актом робочої комісії про готовність закінченого будівництвом об"єкта для пред"явлення державній робочій комісії від 03.09.2003 р.; за висновками комісії роботи було проведено згідно з проектом; зауваження з приводу виконання робіт відсутні;

- протягом трьох років замовником не заявлено претензій з приводу виконаних робіт та використаних матеріалів.

Представники відповідача у судових засіданнях 18.09.2007 р. та 23.10.2007 р. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити. В засідання 19.02.2007 р. ЗАТ "Житомирпромспецбуд" свого представника не направив.

У судовому засіданні 19.02.2008 р. представник позивача проти доводів й вимог скарги заперечив, вважаючи оскаржене рішення законним й обґрунтованим, просив залишити його без змін, а скаргу - без задоволення. Позивач не скористався своїм правом, передбаченим ст.96 ГПК України, письмового відзиву на скаргу до суду не подав.

Відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Крім того, зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату (19.02.2008 р.) , час й місце проведення судового засідання, про що свідчить копія реєстру відправки рекомендованої кореспонденції Житомирського апеляційного господарського суду від 20.12.2007 р. та повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.спр.115 ), апеляційний суд розглянув скаргу по суті без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального й процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що Комунальне підприємство "Житомирбудзамовник" звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства спеціалізоване будівельно-монтажне управління "Житомирспецбуд" 2089,46 грн. боргу за отримані матеріали на виконання контракту №22.05.02 від 10.01.2002р. ( а.спр.3,4 ).

Ухвалою від 12.12.2006 р. господарський суд першої інстанції прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі №2/4530 ( а.спр.1 ).

Ухвалою від 15.02.07р. суд замінив відповідача - Дочірнє підприємство спеціалізоване будівельно-монтажне управління "Житомирспецбуд" його правонаступником - Закритим акціонерним товариством "Житомирпромспецбуд" ( а.спр.28 ). Про те, що ЗАТ "Житомирпромспецбуд" є правонаступником відповідача свідчить Статут першого, поданий на вимогу апеляційного суду ( 74-82 ).

Розглянувши позовні вимоги по суті, місцевий суд своїм рішенням від 19.03.2007 р. ( як вже зазначалось ) позовні вимоги задовольнив частково ( зазначивши про помилки в розрахунку позивача ), дійшовши висновку, що оскільки відповідач не відзвітував про використання частини матеріалів за їх цільовим призначенням, а позивач втратив інтерес до майна, то обґрунтованою є вимога про стягнення вартості невідзвітованого матеріалу ( а.спр.46,47 ).

Апеляційний суд з рішенням суду першої інстанції погоджується, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2002р. між ДП СБМУ "Житомирспецбуд" ( підрядник ) та ДК фірмою "Житомирбудзамовник" ( замовник ), яка була перереєстрована в Комунальне підприємство "Житомирбудзамовник" згідно з рішенням Житомирської міської ради від 29.10.2003 р. №282 ( а.спр.99; оригінали рішення та Статуту комунального підприємства ( а.спр.108-110 ) оглянуто в засіданні апеляційного суду 11.12.2007 р. ), був укладений контракт №22.05.02, відповідно до якого підрядник ( відповідач у справі ) зобов'язувався виконати будівельно-монтажні роботи згідно з проектно-кошторисною документацією на об'єктах ДКФ "Житомирбудзамовник"- п.1.1 ( копія контракту знаходиться на а.спр.8,9; оригінал оглянуто в засіданні апеляційного суду 18.09.2007 р.).

Згідно з актами передачі на будівництво станції швидкої допомоги відповідачу в серпні, грудні 2003 року позивачем було передано в монтаж матеріали та обладнання (а.с.11-15) по довіреностям, виданим представникам відповідача ( а.спр.16-20 ). За даними позивача всього було передано матеріалів та обладнання на загальну суму 6024,66 грн.

13.01.2003 р. сторонами було підписано доповнення №1 до контракту, в якому передбачено, що термін закінчення будівництва - 30.12.2003 р. ( копія доповнення знаходиться на а.спр.41; оригінал оглянуто в засіданні апеляційного суду 18.09.2007 р.).

З"ясуванням наявних у справі доказів судовою колегією встановлено, що фактично роботи по будівництву станції швидкої допомоги по вул. Щорса,98 в м. Житомирі були виконані.

Акт робочої комісії, призначеної позивачем, від 03.09.2003 р. свідчить про готовність закінченого будівництвом об"єкта для пред"явлення державній приймальній комісії ( копія акту знаходиться на а.спр.38-40; оригінал оглянуто в засіданні апеляційного суду 18.09.2007 р.).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради за №785 від 26.10.2006 р. затверджено акт державної комісії про готовність закінченої будівництвом станції швидкої допомоги на 75 тисяч виїздів на рік по вул. Щорса,98-в до експлуатації загальною площею 4319,14 кв.м ( а.спр.21 ).

Слід зазначити, що на момент виконання будівельних робіт був чинним ЦК УРСР.

Відповідно до ст.336 вказаного кодексу , якщо робота виконується повністю або частково з матеріалу замовника, підрядчик відповідає за неправильне використання цього матеріалу, Підрядчик зобов"язаний дати замовникові звіт про використання матеріалів і повернути лишок матеріалу.

Безпідставними є доводи скарги про те, що ЦК УРСР не передбачено обов"язок підрядчика подавати звіт.

Сторони в контракті не обумовили строки подання підрядчиком звітів про використання матеріалів, у зв"язку зчим колегія суддів вважає, що такі звіти повинні були бути подані підрядчиком по закінченню виконання підрядних робіт, передбачених контрактом.

Як вже зазначалось, згідно з доповненням до контракту термін закінчення будівництва -30.12.2003 р.

Фактично підрядні роботи були закінчені у вересні 2003 р., про що зазначено в акті робочої комісії від 03.09.2003р.

Отже, відповідач повинен був подати звіти про використання ним матеріалів після вказаного періоду.

За повідомленням позивача звіти було подано лише про використання ТМЦ за цільовим призначенням на суму 3935,14 грн.

В подальшому підрядчик звітів не подавав, лишок невідзвітованих матеріалів не повертав; в справі відсутні докази, що свідчать про протилежне.

Як вже зазначалось, строк подання звітів сторони в контракті не обумовили.

Відповідно до ст.165 ЦК УРСР , якщо строк виконання зобов"язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання вбудь-який час.

Боржник повинен виконати таке зобов"язання в семиденний строк з дня пред"явлення вимоги кредитором.

Аналогічною є норма ст.530 ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 р. та відповідно до п.4 його прикінцевих та перехідних положень застосовується до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі.

Оглянутий в засіданні апеляційного суду 19.02.2008 р. оригінал листа позивача від 21.09.2006 р. за №726 з додатком ( їх копії знаходяться на а. спр. 116,117 ) є вимогою відзвітувати про використання матеріалів на суму 2 089,46 грн. Про отримання вимоги свідчить відповідна відмітка в правому нижньому куті.

Лист позивача №798 від 23.10.2006 р. з повторною вимогою міститься на а.спр.10.

В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач виконав свій обов"язок щодо подання звіту або повернення залишку матеріалів у встановлений законом строк після пред"явлення вимоги.

Згідно зі ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.840 ЦК України, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок.

Відповідно до розрахунку, який надав позивач, відповідач не відзвітував про використання матеріалів за їх цільовим призначенням на суму 2089,46 грн.

Статтею 612 ЦК України передбачено: якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Судова колегія вважає правомірною вимогу позивача про стягнення вартості невідзвітованого матеріалу.

Позивачем подано перелік матеріалів , що є додатком до позовної заяви (а.с.5).

Апеляційним судом встановлено, що кількість вказаних в розрахунку матеріалів та обладнання не відповідає кількості, яка вказана в актах передачі. В розрахунку зайво зазначені одна одиниця головки з'єднувача, одна одиниця рукава пожежного, одна одиниця стволу РС-50 на загальну суму 164,16 грн. В цій частині, на думку апеляційного суду, позовні вимоги безпідставні.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в частині позову про стягнення вказаної суми слід відмовити, а в частині стягнення 1925,30 грн. - задовольнити, а також правильно вирішив питання розподілу судових витрат.

Оскаржене рішення законне і обґрунтоване, відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не є переконливими.

Підстави для скасування рішення відсутні, а тому його слід залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 19 березня 2007 року у справі №2/4530 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Житомирпромспецбуд", м. Житомир - без задоволення.

2. Справу №2/4530 повернути до господарського суд Житомирської області.

Головуючий суддя Зарудяна Л.О.

судді:

Вечірко І.О

Ляхевич А.А.

Віддрук. 4 прим.:

-----------------------

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд