ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-5/555
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"30" січня 2008 р. 10:36                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Євдокимова І.В., при секретері Саксонової А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом: Приватного підприємства „Сервіс-Трейд” (м. Севастополь, Крестовського, 28; м. Севастополь, вул. Маринеско, 12/30)

до Державної податкової інспекції в Балаклавському районі м. Севастополя (99042 м. Севастополь, вул. 7-го Листопада, 3)

про визнання протиправними дій, визнання незаконної перевірки, та про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

Представники сторін:

Позивач - не з’явився;

Відповідач - Зінченко Юлія Віталіївна, державний податковий інспектор юридичного відділу, довіреність № 10701/10 від 25.12.07.

встановив:

Приватне підприємство „Сервіс-Трейд” звернулося до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Державної податкової інспекції в Балаклавському районі м. Севастополя, про визнання протиправними дії відповідача при проведення невиїзної позапланової перевірки, проведеної за період з 18.10.2007 по 26.10.2007, про визнання незаконними перевірку і результати її проведення, а саме акту № 265/10/23-130/32646010/103 від 31.10.2007, а також про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.11.2007.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, та просить визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.11.2007.

У зв’язку з тим, що у попередньому судовому засіданні суд встановив відсутність можливості врегулювання спору мирним шляхом, ухвалою від 11.12.2007 підготовче провадження було закінчено, справа призначена до судового розгляду.

Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідно до вимог діючого законодавства України.

01.09.2005 набрав чинність Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV, яким до компетенції адміністративних судів віднесено вирішення публічно-правових спорів, у яких хоча б однією стороною є суб'єкт владних повноважень

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненнями суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення суб’єкта владних повноважень, згідно з яким – це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 4 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України. Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, є виключно податкові органи.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що органи Державної податкової адміністрації України є органами виконавчої влади, їм надано право здійснювати контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів та здійснювати заходи погашення податкового боргу, зокрема, примусово, шляхом звернення до суду.

Відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позов підлягає розгляду господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст.ст. 27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін в судовому засіданні, роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Представник позивача на оголошення вступної та резолютивної частини постанови не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

В с т а н о в и в :

Державною податковою інспекцією в Балаклавському районі м. Севастополя з 18.10.2007 по 26.10.2007 була проведена невиїзна позапланова документальна перевірка позивача питань правових відносин з ПП „Кіото-Інвест” за період з 01.04.2005 по 15.07.2007.

Висновки перевірки містяться в акті № 265/10/23-130/32646010/103 від 31.10.2007.

В ході перевірки встановлені наступні порушення:

1. порушення п. 5 Наказу ДПА України № 165 від 30.05.1997 „Про порядок заповнення податкової накладної”, яке призвело до заниження суми податку на додану вартість на 1096163,20 грн.

2. порушення п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, що призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 203141,21 грн.

08.11.2007 на підставі акту перевірки ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 про донарахування податку на додану вартість в сумі 1299193,00 грн., та застосування штрафних санкцій в розмірі 649656,00 грн.

Не погодившись із рішенням податкового органу позивач звернувся до суду із позовом про визнання його недійсним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними.

Згідно з п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Таким чином, податкова накладна є документом, якій підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару.

Як вбачається із акту перевірки в ньому визначено, що до реєстру отриманих податкових накладних позивача включені податкові накладні, які є недійсними.

Проте, Закон України „Про податок на додану вартість” право покупця на податкових кредит не пов’язує з дійсністю отриманих податкових накладних. Законом визначено, що таке право виникає у покупця з моменту саме акту отримання податкових накладних. При цьому покупець незобов’язаний перевіряти достовірність або правомірність підпису на кожній податковій накладній, і тим більш незобов’язаний перевіряти кожний отриманий документ на предмет його дійсності або недійсності.

ПП „Кіото-Інвест” є юридичною особою і зареєстровано платником податку на додану вартість, тому позивач не повинний знати яка особа в момент виписки кожної податкової накладної має повноваження її підписувати. Відповідні податкові накладні позивачем були отримані занесені до відповідного реєстру, у порядку встановленому діючим законодавством України. Їх наявність, факт отримання і реєстрація відповідачем визнається. Факт того, що наведені в акті перевірки податкові накладні підписані ні директором ПП „Кіото-Інвест”, а іншою особою не скасовують факт їх отримання позивачем, що відповідно до вимог Закону України „Про податок на додану вартість” є підставою виникнення права позивача на податковий кредит.

Таким чином, висновок відповідача про неправомірність включення д податкового кредиту суми податків по визначеним відповідачем податковим накладним в розмірі 1096163,20 грн. не відповідає вимогам Закону України „Про податок на додану вартість”, а тому зазначена сума податку до складу податкового кредиту була включена позивачем правомірно.

Також, не можна погодитись з висновками відповідача про те, що до реєстрів відповідних періодів віднесені наступні податкові накладні, які на момент перевірки були відсутні, у зв’язку з тим, що в даному висновку відповідач підтверджує, що йому відомо про те, що відсутні податкові накладні, фактично існують і перебувають у СВ УПМ ДПА м. Севастополя, тому відповідні документи відсутні не з вини позивача.

Крім того, відповідач підтверджує, що усі необхідні документи, в тому числі податкові накладні йому були надані слідчим СВ УПМ ДПА м. Севастополя в період проведення перевірки, і перевірка проводилась у приміщенні податкової міліції в присутності слідчого.

Таким чином, висновок про відсутність податкових накладних суперечить факту їх наявності, зазначеному відповідачем в акті. Усі документи фактично існують і були перевірені відповідачем. Тому, сума податку в розмірі 203141,21 грн. до складу податкового кредиту була включена правомірно.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Балаклавському районі м. Севастополя № /0 від 08.11.2007 в частині визначення Приватному підприємству „Сервіс-Трейд” суми податкового зобов’язання по податку на додану вартість в розмірі 1948849,00 грн., з яких: 1299193,00 грн. –основних платіж, 649656,00 грн. – штрафні санкції.

3.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.В. Євдокимов

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

04.02.2008

Розсилка:

1.          ПП „Сервіс-Трейд” (м. Севастополь, Крестовського, 28;

2.          ПП „Сервіс-Трейд” (м. Севастополь, вул. Маринеско, 12/30)

3.          ДПІ в Балаклавському районі м. Севастополя (99042 м. Севастополь, вул. 7-го Листопада, 3)

4.          Справа

5.          наряд