ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2008 р.

№
3/42-08

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Карабаня
В.Я. -головуючого,

Ковтонюк
Л.В.,

Грека
Б.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали касаційної

скарги

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, Дніпропетровська обл.,

на

постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 09.06.2008р.

у
справі

господарського
суду Дніпропетровської області №3/42-08

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до

Відкритого
акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго" в особі Нікопольського району електричних мереж

про

визнання
недійсним протоколу - рішення

за
участю представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_1;

від
відповідача -Дядюра К.Г.

У С Т А Н О В И В:

12.12.2007р.
Фізична особа -підприємець ОСОБА_1. звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною заявою, а в подальшому з доповненнями до
неї, якою просив визнати недійсним протокол
№13 засіданні комісії про розгляд акта порушення споживачем правил
користування електричною енергією споживачем -юридичною особою від
15.01.2008р., який порушує його права та законні інтереси.

12.03.2008р.
рішенням господарського суду Дніпропетровської області (суддя Юзіков С.Г.)
позов задоволено повністю, мотивуючи, тим що відповідач неправильно застосував
положення Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії,
необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною
енергією.

09.06.2008р.
постановою Дніпропетровського апеляційного
господарського суду (судді Тищик І.В. -головуючий, Сизько І.А., Чоха
Л.В.) рішення місцевого суду скасовано, в позові відмовлено, мотивуючи
правомірністю дій відповідача.

Не
погоджуючись з ухваленою постановою, Фізична особа -підприємець ОСОБА_1.
звернувся Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх
скасування та залишення без змін рішення місцевого суду, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
представників сторін та проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її
обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів дійшла
висновку про часткове  задоволення вимог
скарги та скасування рішень попередніх судових інстанцій,  ухвалених усупереч положенням ст.43 ГПК
України, при неповно встановлених фактичних обставинах справи.

Так,
судами не було враховано, що відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені
у статті 16 ЦК України. Одним із таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 1
названої вище статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності
органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також
встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом,
що встановлений договором або законом.

Частина
2 ст. 20 ГК України серед актів, визнання незаконними яких передбачено статтею
16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або
частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто, за
змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах
справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у
тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи
установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин,
що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Проте,
при ухваленні рішень суди не звернули
уваги на зазначені вимоги норм діючого законодавства  та не з'ясували, чи відноситься оскаржуваний
протокол, яким лише зафіксовано факт правопорушення, до актів, що носять
обов'язковий характер для учасників правовідносин, та чи підлягає такий спір
вирішенню у господарських судах.

Враховуючи
викладене, а також  повноваження
касаційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку про скасування  рішень суду першої та апеляційної інстанцій з
направленням справи для нового розгляду.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 _ 11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 09.06.2008р.
та рішення господарського суду Дніпропетровської області від
12.03.2008р. у справі №3/42-08 скасувати, а справу направити для нового
розгляду.

Головуючий
суддя

В.Я.
Карабань

Суддя

Л.В.
Ковтонюк

Суддя

Б.М.
Грек