ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2008

Справа №2-15/14226-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьінвестгруп» (95018, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Салгирна, б. 18, ідентифікаційний код 34459871)

До відповідача Маломаяцької сільської ради (98500, АР Крим, м. Алушта, с. Малий Маяк, вул. Кооперативна, б. 8, ідентифікаційний код 34581605)

За участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «Депеша Плюс» (98500, АР Крим, м. Алушта, вул. Октябрська, б. 61, кв. 31)

про визнання недійсним рішення та зобов’язання виконати певні дії

Суддя ГС АР Крим І.А.Іщенко

п р е д с т а в н и к и:

Від позивача – Чукаткіна Т.В., довіреність № 8 від 04.10.2007 р., у справі

Від відповідача – Бобришева Н.А., довіреність № 02-14/464 від 16.04.2007 р., у справі

Третя особа – Золотарьов О.Д., довіреність вих.. № 1/12-юр від 01.12.2007 р., у справі

Обставини справи: ТОВ «Південьінвестгруп» звернулося до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Маломаяцької сільської ради про визнання недійсним рішенням 12 сесії 5 скликання Маломаяцької сільської ради № 12-9 щодо надання ПП «Депеша Плюс» дозволу на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки та зобов’язання відповідача провести конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки орієнтовною площею 7,0 га, розташованої в с. Виноградне.

Позов мотивовано посиланням на статтю 16 Закону України «Про оренду землі», згідно з якою, враховуючи надходження двох клопотань про надання в оренду однієї і тієї самої земельної ділянки орієнтовною площею 7,0 га в с. Виноградне від позивача – 21 вересня 2007 р. та від ПП «Депеша Плюс» - третьої особи по справі – 20 вересня 2007 р. відповідач повинен був призначити конкурс на придбання права оренди земельної ділянки. На підставі цього позивач вважає протиправним оскаржуване рішення, як таке, що прийнято із порушенням встановленого земельним законодавством України порядку надання земельних ділянок в оренду, що і стало приводом для звернення з позовом до господарського суду.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 12.10.2007 р. були вжиті заходи до забезпечення позову у вигляді заборони Маломаяцькій сільській раді вчиняти будь-які дії або приймати рішення, направлені на розпорядження земельною ділянкою площею 7,0 га в с. Виноградне, заборони Алуштинському міському управлінню земельних ресурсів, Управлінню архітектури і містобудування Алуштинського міськвиконкому, Республіканському комітету АР Крим з лісового та мисливського господарства, Державному підприємству «Алуштинське лісове господарство», Республіканському комітету АР Крим з охорони культурної спадщини, Алуштинській міськСЕС, Сектору екологічного контролю по м. Алушта Управління екологічної інспекції Південнокримського регіону давати свої висновки щодо погодження Приватному підприємству «Депеша Плюс» місця розташування земельної ділянки площею 5,5 га, розташованої в північно-східній частині с. Виноградне.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.11.2007 р. ухвала господарського суду АР Крим від 12.10.2007 р. у справі № 2-15/14226-2007 залишена без змін.

21.01.2008 р. до канцелярії господарського суду АР Крим надійшла заява Приватного підприємства «Депеша Плюс» про залучення їх у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 21.01.2008 р. заява Приватного підприємства «Депеша Плюс» була задоволена, останнього залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в порядку статті 27 Господарського процесуального кодексу України.

23.01.2008 р. до канцелярії господарського суду АР Крим надійшла заява позивача про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій позивач просить суд визнати недійсним рішенням 12 сесії 5 скликання Маломаяцької сільської ради № 12-9 від 12 жовтня 2007 р. «Про видачу згоди на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки ПП «Депеша Плюс», посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог ще й тим, що це рішення було прийнято вже після застосування ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 жовтня 2007 р. у цій справі заходів до забезпечення позову у вигляді заборони Маломаяцькій сільській раді вчиняти будь-які дії або приймати рішення направлені на розпорядження земельною ділянкою площею 7,0 га в с. Виноградне. Крім того, представником позивача надана заява про відмову від позову в частині зобов'язання Маломаяцької сільської ради провести конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки орієнтовною площею 7,0 га, розташованої в с. Виноградне.

Суд вважає за можливе вказану заяву задовольнити, прийняти зміну позовних вимог, оскільки це не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та не суперечить частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позов.

01.02.2008 р. до канцелярії господарського суду АР Крим надійшли пояснення третьої особи стосовно позовних вимог, в яких просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2007 р. позивач - ТОВ «Південьінвестгруп» звернувся до Маломаяцької сільської ради із клопотанням за вих. № 1 від 20 вересня 2007 р. про надання дозволу на збір та підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 7,0 га для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу котеджного типу, розташованої в с. Виноградне Маломаяцької сільської ради. (а.с. 21)

До клопотання додавалися Статут, свідоцтво про державну реєстрацію, довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та викопіювання з плану землекористування Маломаяцької сільської ради з нанесенням місця розташування земельної ділянки, що запитується. Клопотання надійшло відповідачу наступного дня, про що свідчить відмітка на клопотанні про реєстрацію у вхідній кореспонденції Маломаяцької сільської ради за № 02-10/1122 від 21 вересня 2007 р.(а.с. 21)

20 вересня 2007 р. до відповідача з аналогічним клопотанням зверталося Приватне підприємство «Депеша Плюс», в якому просило відповідно до статті 151 Земельного кодексу України на черговій сесії сільської Ради дати дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження розміщення земельної ділянки площею 5,5 га, розташованої в північно-східній частині с. Виноградне для будівництва та обслуговування багатоквартирних будинків.

Ці клопотання стосуються тієї ж самої земельної ділянки, що підтверджується доданими до них графічними матеріалами.

Питання про надання згоди Приватному підприємство «Депеша Плюс» на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки в с. Виноградне було включено до порядку денного 12 сесії 5-го скликання Маломаяцької сільської ради від 28 вересня 2007 р., що підтверджується випискою з порядку денного 12 сесії 5 скликання від 28 вересня 2007 р. (питання № 9) (а.с. 25-27)

Рішенням № 12-9 від 12 жовтня 2007 р. «Про видачу згоди на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки ПП «Депеша Плюс», розглянувши клопотання ПП «Депеша Плюс», Маломаяцька сільська рада вирішила:

1. Дати згоду Приватному підприємству «Депеша Плюс» на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки площею 5,5 га, розташованої в межах с. Виноградне Маломаяцької сільської ради, за рахунок земель ДП «Алуштинське лісове господарство» для будівництва та обслуговування багатоквартирних будинків.

2. Зобов’язати ПП «Депеша Плюс» розробити містобудівне обґрунтування можливості розміщення об’єкту з відповідним внесенням змін до Містобудівної документації (Генеральний план Маломаяцької сільської ради).

3. Зобов’язати ПП «Депеша Плюс» виконати проектну документацію з забезпечення цього об’єкту інженерними мережами та спорудами із ув’язненням з оточуючими об’єктами.

4. Укласти з ПП «Депеша Плюс» договір про участь в розвитку інженерно-транспортній та соціальній інфраструктурі населених пунктів Маломаяцької сільської ради.

5. Затвердити текст договору про участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів Маломаяцької сільської ради.

6. Доручити Маломаяцькому сільському голові підписати цей договір із ПП «Депеша Плюс».

7. Матеріали попереднього погодження пождати на розгляд і затвердження у встановленому порядку.

8. Даний дозвіл чинний протягом року з дня його прийняття.(а.с. 70)

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо необхідності судового захисту його прав з наступних мотивів.

Згідно статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою встановлено Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Чинне земельне законодавство передбачає два види користування землею: право постійного користування та оренда (глава 15 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі термінове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності (стаття 92 Земельного кодексу України).

Спірна земельна ділянка находиться в постійному користуванні Державного підприємства «Алуштинське лісове господарство».

Відповідно до статті 151 Земельного кодексу України юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, зобов’язані до початку проектування погодити із власниками землі і землекористувачами та сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінетом Міністрів України і Верховною Радою України місце розташування об’єкта, розмір земельної ділянки та умови її вилучення (викупу) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об’єктів, умови проживання населення і охорону довкілля.

Вибір земельних ділянок для розміщення об’єктів проводиться юридичними особами, зацікавленими у їх відведенні. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування зобов’язані в порядку, визначеному законодавством України, надавати інформацію юридичним особам, зацікавленим у відведенні земельних ділянок, щодо можливих варіантів розміщення об’єктів відповідно до затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою. Порядок вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Погодження місць розташування об’єктів, розмірів передбачуваних для вилучення (викупу) земельних ділянок та умов їх відведення провадиться відповідними сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінетом Міністрів України відповідно до їх повноважень щодо вилучення цих ділянок, а також Верховною Радою України.

Юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок, звертаються з клопотанням про погодження місць розташування об’єктів до відповідної сільської, селищної, міської ради, місцевої державної адміністрації. Клопотання щодо об’єктів, вилучення яких провадиться Кабінетом Міністрів України, подаються до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Севастопольської міської державної адміністрації.

До клопотання додаються необхідні матеріали та розрахунки.

Відповідна сільська, селищна, міська рада чи місцева державна адміністрація згідно із своїми повноваженнями розглядає клопотання і в п’ятиденний строк з дня реєстрації направляє його разом з матеріалами, передбаченими частиною п’ятнадцятою цієї статті, на розгляд органів земельних ресурсів, природоохоронних, територіальних органів виконавчої влади з питань лісового господарства і санітарно-епідеміологічних органів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини. Зазначені органи протягом двох тижнів з дня одержання клопотання надають свої висновки відповідній сільській, селищній, міській раді чи місцевій державній адміністрації, які з урахуванням одержаних висновків протягом десяти днів приймають рішення про погодження місця розташування того об’єкта, під який мають право самостійно вилучати земельну ділянку, або мотивоване рішення про відмову.

Згідно з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів – відповідні органи виконавчої влади.

В той же час, відповідно до частини 6 статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються законом.

Таким законом в Україні є Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 16 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший порядок. Порядок проведення конкурсу чи аукціону та набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах визначається законодавством.

З урахуванням цього, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення відповідачем його рівного права з третьою особою у справі, а також з іншими юридичними та фізичними особами на набуття права оренди відповідної земельної ділянки.

Суд також приймає до уваги, що ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 жовтня 2007 р. у цій справі було вжито заходів до забезпечення позову ТОВ «Південьінвестгруп» шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії та приймати рішення, направлені на розпорядження відповідною земельною ділянкою.

Відповідна ухвала надійшла на адресу відповідача 12 жовтня 2007 р., про що свідчить відмітка про реєстрацію у вхідній кореспонденції за № 02-10/1214 від 12 жовтня 2007 р. (а.с. 74)

З урахуванням цього, відповідач аж в ніякому разі не мав права розглядати 12 жовтня 2007 р. питання, що стосувалися розпорядження земельною ділянкою орієнтовною площею 7,0 га в с. Виноградне.

За таких умов суд дійшов висновку про необхідність судового захисту права позивача на придбання спірної земельної ділянки в оренду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування зобов’язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень і способів, які передбачені Конституцією і законами України.

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування за мотивів їх невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними у судовому порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами такого захисту відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України може бути зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 3 статті 152 Земельного кодексу України також передбачає такий шлях захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки, як визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 Роз’яснення Президії Арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації — позивача у справі, якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Задовольнивши клопотання третьої особи у справі ПП «Депеша Плюс», відповідач тим самим порушив право ТОВ «Південьінвестгруп» на рівне набуття права оренди спірної земельної ділянки для здійснення господарської діяльності (статті 92, 116 Земельного кодексу України).

Таким чином, для захисту порушених земельних прав ТОВ «Південьінвестгруп» слід визнати недійсним рішенням 12 сесії 5 скликання Маломаяцької сільської ради № 12-9 від 12 жовтня 2007 р. «Про видачу згоди на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки ПП «Депеша Плюс».

У судовому засіданні представником позивача надана заява про відмову від позову в частині зобов'язання Маломаяцької сільської ради провести конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки орієнтовною площею 7,0 га, розташованої в с. Виноградне.

Розглянувши заяву позивача, суд вважає за можливе вказану заяву задовольнити.

Так, виходячи з норм статті 13 Цивільного кодексу України, яка визначає межі здійснення цивільних прав, судом досліджено правомірність відмови позивача від позову:

-          цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (довіреністю);

-          при здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині;

-          не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах;

-          при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства;

-          не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Приймаючи до уваги той факт, що звернення з позовом до господарського суду було ініційоване саме позивачем, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Так, Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 р. та внесення змін до деяких нормативних актів”, статтею 16 Закону України “Про оренду землі”, якою обґрунтовано позовні вимоги, було викладено в новій редакції, згідно якій набуття права оренди земельних ділянок здійснюється виключно на конкурентних засадах через аукціон, всі згадування про можливість проведення конкурсу на набуття права оренди землі з закону виключено.

Аналогічні зміни внесені до статті 124 Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що відмова позивача від позову не порушує чиї-небудь законні права та охоронювані законом інтереси, а також повноваження, надані представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьінвестгруп» Т.В. Чукаткіній, дозволяють відмовитися від позову, через що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьінвестгруп» підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального Кодексу України провадження по справі підлягає припиненню у випадку відмови позивача від позову та якщо відмова прийнята господарським судом.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 01.02.2008 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 35, пунктом 4 частини 1 статті 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним недійсним рішенням 12 сесії 5 скликання Маломаяцької сільської ради № 12-9 від 12 жовтня 2007 р. «Про видачу згоди на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки ПП «Депеша Плюс».

3. В іншій частині провадження у справі припинити.

4. Стягнути з Маломаяцької сільської ради (98500, АР Крим, м. Алушта, с. Малий Маяк, вул. Кооперативна, б. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьінвестгруп» (95018, Україна, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Салгирна, б. 18, , р/р № 6 в КФ «Експрес-Банк» м. Сімферополя, МФО 384674) судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 42,50 грн. та витрати на судово-інформаційне забезпечення процесу в розмірі 59,00 грн.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.