ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.08 Справа № 17/319

За позовною заявою ЗАТ “Жовківська ПМК-186”, м. Жовква

До відповідача: ТзОВ “Керамік”, м. Жовква

Про стягнення 15 680,00 грн.

Суддя У.І.Ділай

Представники

Від позивача: Ткачук П.В. –голова правління

Від відповідача Галадій О.М., Павлик Р.В. –представники (Довіреність № 02-07 від 16.10.2007р.).

Представникам сторін роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору:

Ухвалою суду від 13.11.2007р. порушено провадження у справі за позовом ЗАТ “Жовківська ПМК-186”, м. Жовква до ТзОВ “Керамік”, м. Жовква про стягнення 15 680,00 грн. та призначено до розгляду на 20.12.2007р.

З підстав, виклалених в Ухвалі суду від 20.12.2007р. розгляд матеріалів справи відкладався на 24.01.2008р.

Для надання позивачу можливості надати додаткові докази, необхідні для вирішення спору по суті в судовому засіданні 24.01.2008р. оголошувалася перерва до 25.01.2008р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача подали Відзив на позовну заяву у якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

У жовтні-листопаді 2006р. позивачем було надано ТзОВ “Керамік” послуги по оренді транспортних засобів, що підтверджується Актами виконаних робіт за жовтень та листопад 2006р. із відтисками печаток та підписами повноважних представників позивача та відповідача у графах “Виконавець” та “Замовник” відповідно.

Відповідно до Актів, загальна вартість наданих послуг становить 15 680,00 грн.

Як зазначається у позовній заяві, відповідач за оренду транспортних засобів оплати не здійснив.

У поданому Відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив у повному обсязі. Як на підставу своїх заперечень відповідач посилається зокрема на ст. 799 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання з надання в оренду (найм) транспортних засобів виникають з договору оренди (найму) транспортних засобів у письмовій формі. Однак, як зазначається у Відзиві жодних доказів щодо укладення відповідного договору позивачем не надано.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги документально обгрунтовані, та підлягають до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом. Згідно ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Відповідно до ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом; якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Факт прийняття відповідачем до виконання замовлення підтверджується відтиском печатки та підписом повноважного представника відповідача на Актах виконаних робіт за жовтень та листопад 2006р.

Суд не може погодитися із доводами відповідача про те, що договірні відносини між сторонами виникли на підставі договору оренди транспортних засобів, який відповідно до ст. 799 ЦК України укладається у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не передавав транспортних засобів відповідачу, а надавав йому автопослуги. Таким чином, договірні зобов’язання між сторонами містять ознаки договору про надання послуг.

Згідно із ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо за своїм змістом укладений між сторонами договір має ознаки іншого виду господарського договору, це не позбавляє сторони від його належного виконання, оскільки, на підставі ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічну позицію має і Вищий господарський суд України, що викладено у Постанові від 14.03.2006р.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

12.06.2007р. позивач направив на адресу відповідача Претензію на суму 15 680,00 грн., що підтверджується Квитанцією № 630/274971 від 13.06.2007р. Однак, вказана Претензія залишилася без відповіді ТзОВ “Керамік”.

Виходячи із змісту вказаних правових норм в судовому засіданні в повному обсязі доведено вину відповідача у неналежному виконанні взятих на себе зобов’язань щодо оплати отриманого від позивача товару.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 218, 530, 610, 759, 901 ЦК України, ст.ст.4-3, 7, 33, 43, 49, 78, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Стягути з ТзОВ “Керамік” (80300, м. Жовква, вул. Дорошенка, 15. П/р 0001 у ВАТ “Банк Універсальний”, МФО 325707, код у ) на користь ЗАТ “Жовківська ПМК-186” (80300, м. Жовква, вул. Л. Українки, 5. Р/р 2 у Жовківському відділенні Ощадного банку № 6325, МФО 385219, ЗКПО 01037005) 15 680,00 грн. боргу; 156,80 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя