ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"07" лютого 2008 р.

справа № 20-2/492

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма ТОРН Плюс”

(83001, м. Донецьк, вул. Артема, 1;

84301, Донецька обл., м. Краматорськ, ая 12 )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „ОКСІ”

(99001, м. Севастополь, вул. Михайлівська, 528)

про стягнення 17548,79 грн.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ОКСІ”

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма ТОРН Плюс”

про стягнення 38 180,42 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивач – Піттель І.В., довіреність № б/н від 03.12.2007;

відповідача - Макарова Г.М., довіреність № 4 від 07.02.2008.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма ТОРН Плюс” (далі –ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс”) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „ОКСІ” (далі –ТОВ „ОКСІ”) про стягнення 17548,79 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує зобов’язання за договором щодо повної оплати виконаних робіт.

Відповідач позовні вимоги не визнає, у відзиві на позов вказує, що акт приймання-здачі робіт сторонами не підписаний, а тому строк оплати за договором № 43/11-05 від 15.11.2005 не настав (арк.с. 30).

15.01.2008 товариство з обмеженою відповідальністю „ОКСІ” звернулось до суду із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма ТОРН Плюс” про стягнення штрафних санкцій у сумі 38 180,42 грн.

У відзиву на зустрічну позовну заяву ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс” проти позовних вимог заперечує з посиланням на сплив строку позовної давності для стягнення штрафних санкцій (арк.с. 62-63).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2005 року між ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс” та ТОВ „ОКСІ” укладений договір № 43/11-05 на ремонт шнекового механізму екструдера (далі - договір). Договір діє з моменту підписання до повного виконання сторонами зобов’язань.

Відповідно до розділу 1 Договору ТОВ „ОКСІ” доручає, а ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс” приймає до виконання роботу з поновлення та ремонту шнекового механізму і адаптера екструдера.

Відповідно до пунктів 3.1-3.4 Договору вартість робіт складає 85 548,79 грн. ТОВ „ОКСІ” авансує роботи ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс” у розмірі 60 % попередньої плати, яка необхідна для придбання матеріалів і організації роботи, відповідно виставленого рахунку. Наступний платіж у розмірі 20 % здійснюється перед етапом остаточної механічної обробки (10-12 діб з початку робіт). Підставою для остаточних розрахунків у розмірі 20% за договором є акт приймання-здачі робіт, який підписаний сторонами за спливом 14 діб експлуатації виробу в умовах виробництва ТОВ „ОКСІ”.

Повна оплата робіт здійснюється протягом 3-х банківських днів після підписання акту приймання відповідно до рахунку, виставленого ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс”.

Пунктом 2.2 Договору встановлений строк виконання робіт –21 день з моменту зарахування передбаченого пунктом 3.2 Договору авансу у розмірі 60% за умови виконання сторонами всіх умов цього договору.

ТОВ „ОКСІ” на виконання умов договору оплатив позивачу 68 000,00 грн., що підтверджується банківськими витягами (арк.с. 20-23).

Відповідно до цих банківських виписок авансовий платіж у розмірі 60% був перерахований відповідачем позивачу у період з 21.12.2005 по 14.02.2006.

Таким чином, строк виконання робіт закінчується 07.03.2006.

Докази виконання позивачем у цей строк робіт по договору відсутні, як відсутні і докази внесення змін до договору в частині збільшення строку виконання робіт.

Відсутні також і належні докази, а саме первинні бухгалтерські документи, як то: накладна чи акт передачі, які підтверджували б сам факт передачі позивачем відповідачу шнекового механізму і адаптера екструдера після додаткової обробки.

Протокол інструментальних замірів від 08.06.2006 та лист від 11.07.2007 на адресу ТОВ „ОКСІ” з проханням підписати акт приймання-передачі відремонтованих за договором №43/11-05 від 15.11.2005 виробів та один екземпляр повернути позивачу, на які посилається ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс” не є такими доказами, оскільки не підтверджують факт передачі (арк.с. 15, 18).

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене та у зв’язку з тим, що позивачем ремонтні роботи за договором № 43/11-05 від 15.11.2005 виконані не в повному обсязі, вимога про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 17548,79 грн. визнані судом необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення з ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс” штрафних санкцій, передбачених умовами договору у сумі 38 180,42 грн., з яких штраф у розмірі 10% від суми договору –8 554,87 грн. та пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення –25 348,11 грн. за несвоєчасне виконання робіт, а також штраф за неналежну якість робіт у розмірі 5% від суми договору – 4277,44 грн., то вони також не підлягають задоволенню з наступного.

Вимога відповідача про стягнення штрафу у розмірі 10% від суми договору, що становить 8554,87 грн., є обґрунтованими, оскільки у встановлений договором строк роботи не були виконані. Однак вона не може бути задоволена у зв’язку зі сплином строку позовної давності, про застосування якого заявив позивач.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (пункт 3 статті 267 вказаного Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи строк позовної давності по вимогам про стягнення сум штрафів та пені сплинув до звернення позивача за зустрічним позовом до господарського суду.

ТОВ „Фірма „ТОРН Плюс” у відзиві на зустрічний позов заявило про застосування позовної давності по вказаних вимогах ТОВ „ОКСІ” (арк.с. 62-64).

Вимога ТОВ „ОКСІ” про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення –25 348,11 грн. за несвоєчасне виконання робіт є безпідставною, оскільки відповідно до Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” така відповідальність застосовується за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань. Зобов’язання щодо своєчасного виконання робіт не є грошовими зобов’язаннями.

За відсутності доказів неналежної якості робіт вимога про стягнення відповідного штрафу у розмірі 5% від суми договору –4277,44 грн. є безпідставною і не може бути задоволена. Акт від 10.06.2006, копія якого надана відповідачем до матеріалів справи, не відповідає встановленим законодавством вимогам, а тому не є доказом неналежної якості робіт.

Витрати сторін по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові у позові покладаються відповідно на позивача та відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          У позові відмовити повністю.

2.          У зустрічному позові відмовити повністю

Суддя Н. Г. Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84

Господарського процесуального кодексу України і

підписано 12.02.2008