ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 29/371-07(47/667-06)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди Д.С.,

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу

Харківської міської ради

на постанову

від 28.09.07 Харківського апеляційного господарського суду

та на рішення

від 26.06.07

у справі

№29/371-07

господарського суду

Харківської області

за позовом

Харківської міської ради

до

Комунального підприємства "Міськпроект"

третя особа

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таміра"

про

визнання нечинним правочину

за участю представників сторін

від позивача:

Авраменко С.В., Кравцова Т.М., дов.

від відповідача:

Кулінічева Н.О., дов.

від третьої особи:

Вєдєньйова М.М., дов.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Міськпроект" за участю в якості третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" про визнання недійсним на підставі ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України проекту відведення земельної ділянки ТОВ "Таміра" для проектування, будівництва та експлуатації універсального оптово-роздрібного торговельного центру з гостьовою автостоянкою по пр. 50-річчя ВЛКСМ, №55-а у Московському районі м. Харкова, складеного відповідачем із датою внесення до електронної бази даних 12.08.03, архів №7235, зареєстрованого Харківською регіональною філією Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" реєстр №700 від 30.01.05.

Справа розглядалася неодноразово. Постановою від 23.05.07 Вищий господарський суд України скасував рішення і постанову судів попередніх інстанцій, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням від 26.06.07 господарського суду Харківської області (суддя Тихий П.В.), яке залишено без змін постановою від 28.09.07 Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Слюсарева Л.В. - головуючий, Білоконь Н.Д., Лакіза В.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що проект відведення земельної ділянки не є правочином, а є лише невід'ємною частиною правочину, згідно з яким визначається розмір земельної ділянки, яка є предметом договору. В укладеному між позивачем та третьою особою договорі оренди земельної ділянки №7592/03 від 20.11.03 розмір земельної ділянки визначений згідно з оспорюваним позивачем проектом відведення земельної ділянки.

Отже, за висновком судів, вимоги щодо визнання недійсним проекту відведення земельної ділянки повинні розглядатися при встановленні відповідності вимогам чинного законодавства договору оренди земельної ділянки від 20.11.03, зокрема в частині розміру наданої в оренду земельної ділянки.

Ухвалою від 21.11.07 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови та задоволення позову новим рішенням.

Касатор доводить, що при розгляді справи судами першої і апеляційної інстанцій не отримали правової оцінки обставини порушення вимог законодавства при розробці проекту відведення земельної ділянки, а також не враховано визнання відповідачем доводів позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених ст. 16 цього Закону.

Оскільки проект відведення земельної ділянки у передбачених вказаним Законом випадках є невід'ємною частиною договору оренди землі, обставини щодо розміру земельної ділянки, визначеної у предметі договору на підставі проекту відведення земельної ділянки, затвердженого рішенням позивача, є предметом розгляду при вирішенні спору щодо відповідності договору оренди земельної ділянки №7592/03 від 20.11.03 законодавству та рішенню XVI сесії XXIV скликання Харківської міської ради від 24.09.03 №178/03 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів".

Відповідно до ст.ст. 29, 30 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обов'язкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником. Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою. Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Правильно визнавши спір підвідомчим господарським судам і визначивши проект відведення земельної ділянки як невід'ємну частину договору оренди землі, суди першої і апеляційної інстанцій при новому розгляді справи не прийняли до уваги, що проект відведення земельної ділянки відповідно ст.ст. 50, 51, 60 Закону України "Про землеустрій" повинен відповідати усім вимогам нормативних і технічних актів з цих питань.

Позивач як представницький орган територіальної громади, який здійснює контроль за додержанням вимог земельного і містобудівного законодавства, звернувся з позовом про визнання недійсним проекту відведення земельної ділянки як частини правочину, доводячи невідповідність визначеної у проекті відведення площі земельної ділянки технічному завданню на його розробку і вимогам забудови цієї ділянки. Тобто позивач доводив невідповідність законодавству проекту відведення земельної ділянки як невід'ємної частини договору оренди землі від 20.11.03.

Проте суди першої і апеляційної інстанцій при новому розгляді справи не встановили такі обставини щодо відповідність вимогам законодавства порядку розроблення проекту відведення земельної ділянки як невід'ємної частини договору оренди землі від 20.11.03.

Згідно з положеннями ст. 123 ЗК України, ст.ст. 15, 16 Закону України "Про оренду землі" зміна, припинення, визнання недійсними документів, які є невід'ємною частиною договору оренди землі державної чи комунальної власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу, уповноваженого затверджувати такі документи, яке повинно відповідати вимогам законодавства, а в разі невідповідності рішення законодавству таке рішення підлягає скасуванню у порядку визначеному ст. 144 Конституції України.

З матеріалів справи не убачається встановлення судами усіх обставин справи згідно з вимогами законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що суди першої та апеляційної інстанції не дотримались вимог ст.ст. 43, 47, 43 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування законодавства, тому рішення і постанова підлягають скасуванню, а справу слід повторно направити на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення на підставі відповідних доказів усіх суттєвих обставин щодо правовідносин, які існують між сторонами, з урахуванням спеціальних познань стосовно спірних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу задовольнити.

2.Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.09.07 та рішення господарського суду Харківської області від 26.06.07. у справі №29/371-07 скасувати, а справу повторно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                       Д.Кривда.

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький.