РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.08
Справа № 2/559пн.

Суддя Седляр
О.О., розглянувши матеріали  за
позовом

1 позивача - ОСОБА_1,
м. Київ

2 позивача
-  ОСОБА_2, м. Львів

3 позивача -  ОСОБА_3, м. Київ

4 позивача -  ОСОБА_4, м. Вишгород, Київської
області

5 позивача -  ОСОБА_5, с. Борщагівка, Київської області

до 1
відповідача - Реєстратора Закритого акціонерного товариства
"F.C.I" м. Київ

2 відповідача - Відкритого акціонерного
товариства "Стахановський вагонобудівний завод", м. Стаханов
Луганської області

3-я особа яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Державна комісія з цінних
паперів та фондового ринку, м. Київ

про визнання
другої емісії акцій недійсною та відшкодування моральної шкоди

за участю
представників сторін:

від 1
позивача -не прибув ( явка
обов'язкова), був повідомлений належним чином про час та місце судового
засідання,

від 2
позивача - не викликався,

від 3
позивача -не викликався,

від 4
позивача -не викликався,

від 5
позивача - не викликався,

від 1
відповідача -Трубіцин Р.М.,
дов. від 04.12.07 № 04-12/2007,

від 2
відповідача - Сукнінов О.О.,
дов. від 11.02.08 № 1687, Онищенко А.В., дов. від 04.01.08 № 60,

від 3-ої
особи - не прибув ( явка
обов'язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачами заявлена вимога про:

- визнання другої емісії акцій  2- го відповідача недійсною;

- відшкодування завданої моральної
шкоди.

1 Відповідач
відзивом на позовну заяву від 04.12.07 № 04-12/02 позовні вимоги відхилив, з
підстав визначених у ньому.

2 Відповідач
відзивом на позовну заяву від 19.12.07 № 14910 позовні вимоги відхилив, з
підстав визначених у ньому.

Дослідивши
матеріали справи надані сторонами, вислухавши представників сторін, суд дійшов
наступного:

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що:

Протягом
березня-квітня 2007 року на ВАТ «Стахановський вагонобудівний завод»проводилась
друга емісія акцій, яка проводилась у три етапи.

02.04.07,
позивачі у справі звернулись з заявами про участь у додатковій емісії акцій та
придбанні їх певної кількості . Однак, заява позивача ОСОБА_3, яка була
зареєстрована в журналі реєстрації за номером 400, була задоволено частково,
внаслідок закінчення третього етапу підписки та укладено договір
купівлі-продажу цінних паперів за номером 448. Інших  позивачів до участі у третьому етапі підписки
не допустили та їх заяви зовсім не були розглянуті.

Позивачі
вважають, що їх права, як акціонерів були порушені, внаслідок порушення
черговості подання заяв на придбання акцій та вони були позбавлені переважного
права купівлі додатково випущених акцій, а голосування про затвердження
результатів підписки на додатково випущені акції відбулось без їхньої участі.

Крім того,
позивачі вважають, що також була порушена сама процедура додаткової емісії
акцій, а саме: 1 відповідач у справі -реєстратор ЗАТ «FCI»не повідомив
акціонерів про те, що 28.05.07 відбудуться загальні збори акціонерів ВАТ «Стахановський
вагонобудівний завод», чим порушено норми ст. 43 Закону України «Про
господарські товариства». Крім того, повинно бути зроблено загальне
повідомлення передбаченим статутом способом про наступні збори з зазначенням
часу та місця проведення загальних зборів та порядку денного.

Також
позивачами заявлена до стягнення сума моральної шкоди по 5000 грн. кожному, з
посиланням на вимоги ст. 1167 Цивільного кодексу України, внаслідок
неправомірних дій відповідачів , які призвели до втрати здоров'я, енергії та
грошей.

Тому, вони звернулись до суду з даним
позовом з проханням визнати другу емісію випуску акцій 2 відповідача недійсною
та відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн. кожному позивачеві.

Відповідачі позовні вимоги відхиляють
з підстав викладених у відзивах.

Оцінивши доводи сторін у їх
сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню
частково з огляду на наступне:

Позовні
вимоги позивачів щодо визнання другої емісії випуску акцій ВАТ «Стаханівського
вагонобудівного заводу»недійсною не відповідають встановленим законом способам
захисту порушеного права, передбачені ст. 16 Цивільного кодексу України.

Частиною 2
даної статті визначено певній перелік способів захисту цивільних прав та
інтересів, серед яких не визначені права щодо визнання емісії недійсною.

Інші нормативні
акти теж не встановлюють такого способу захисту порушеного права, який був
обраний позивачем у справі за даною вимогою, тому у задоволенні даної вимоги слід
відмовити, з віднесенням судових витрат у цієї частині позовних вимог на
позивачів.

Щодо вимоги позивачів про стягнення моральної
шкоди, то провадження у цієї частині підлягає припиненню на підставі п.1 ст. 80
ГПК України, з поверненням держмита у цієї частині позовних вимог, у зв'язку з
тим, що дана вимога не може розглядатися у господарських судах України, з
огляду на наступне.

Згідно ст. 1
Господарського процесуального кодексу України підприємства,  установи, організації, інші юридичні особи (у
тому  числі  іноземні),
громадяни,  які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької  діяльності  , мають право звертатися до господарського  суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених  або  оспорюваних прав і охоронюваних  законом
інтересів,  а  також
для  вжиття передбачених  цим
Кодексом заходів,
спрямованих  на запобігання
правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до
господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи,
фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до
ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами  в
судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть  бути
підприємства  та  організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч.
1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України  справи, що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також
між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Вимога щодо
відшкодування моральної шкоди  не
відноситься до корпоративних правовідносин, та базується на вимогах ст. 1167
Цивільного кодексу України, тобто належить до цивільних правовідносин, а тому
повинна розглядатися в судах загальної юрисдикції.

На підставі
викладеного, керуючись, ст. ст. 44, 49, п.1 ст. 80, ст.ст. 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.          У задоволенні позовних вимог у
частині визнання другої емісії випуску акцій ВАТ «Стаханівський вагонобудівний
завод»недійсною, відмовити.

2.          Провадження у справі у частині
стягнення суми моральної шкоди у розмірі 25000 грн. припинити.

3.          Повернути з Державного бюджету
України  на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
держмито у сумі 250 грн. Підставою для повернення державного мита є дане
рішення засвідчене гербовою печаткою суду.

Дане рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Рішення
підписано 18.02.08.

Суддя
О.О.