ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2008 р.

Справа  № 5-13/70-08-1748

За позовом: Селянського
(фермерського) господарства „Ірен +”, Одеська область, Кодимський район, с.
Грабове.

До відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особиОСОБА_1, Одеська область, м.
Кодима.

Про стягнення 16 474, 50 грн.

Суддя  Могил С. К.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, за
довіреністю.

від відповідача:ОСОБА_1, за
довіреністю.

У судовому засіданні, відповідно до
ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва з
05.09.2008 року до 24.09.2008 року.

Суть спору:
Селянське (фермерське) господарство „Ірен +” звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою про стягнення з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особиОСОБА_1 заборгованості за поставлені товари у
розмірі 13 974, 50 грн., а також витрати пов'язані з виконанням зобов'язань за
договором постачання у сумі 2 500, 00 грн.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 17.06.2008 року у справі № 13/70-08-1748 позов селянського
(фермерського) господарства „Ірен +” було залишено без розгляду на підставі п.
5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 29 липня 2008 року ухвалу господарського суду Одеської
області від 17.06.2008 року у справі № 13/70-08-1748 було скасовано, а справу
передано на розгляд до господарського суду Одеської області.

За резолюцією голови господарського
суду Одеської області справу № 13/70-08-1748 було передано на розгляд судді
Могил С. К.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 07.08.2008 року справу №13/70-08-1748 було прийнято до
провадження судді Могил С. К. та справі було присвоєно № 5-13/70-08-1748.

Відповідачем до суду було надано
відзив на позов відповідно до якого відповідач позовні вимоги позивача не
визнав у повному обсязі та на підставі доводів, заперечень та наданих
документальних доказів просив суд у задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

В процесі розгляду справи з боку
позивача та відповідача до суду були подані додаткові документи, які у судових
засіданнях судом були розглянуті та долучені до матеріалів справи у якості
документальних доказів.

Розглянув матеріали справи,
вислухав представників сторін, суд встановив:

Між комунальним підприємством
„Теплопостачання міста Одеси” (за договором -теплопостачальна організація) та
відповідачем по справі -товариством з обмеженою відповідальністю „Горяц -Т” (за
договором -споживач) був укладений договір з додатками про постачання теплової
енергії № 4323 від 01.07.2007 року.

За умовами укладеного договору,
позивач зобов'язався відпускати відповідачу теплову енергію в потрібних
відповідачу обсягах, а відповідач сплачувати за одержану теплову енергію за
встановленими тарифами у терміни та на умовах які передбачені договором.

У відповідності з пунктом 10.1
договору, договір набрав чинності з моменту підписання та його дія була
встановлена -до 31.12.2007 року. У пункті 10.4. вказаного договору сторони по
справі погодились про те, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний
рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін.

Згідно позовних вимог, позивач
просив суд стягнути з відповідача на його користь 9 436, 24 грн.,
заборгованості за спожиту теплову енергію у період з 01.10.2007 року по
01.02.2008 року. На обґрунтування своїх вимог, позивачем до суду було подано
договір з додатками про постачання теплової енергії, розрахунок заборгованості,
правовстановлюючі документи на об'єкт на який постачалась теплова енергія.

Ґрунтуючись на наданих
документальних доказах, вимогах ст. ст. 526, 530, 615, Цивільного кодексу
України та умовах укладеного договору позивач просив суд стягнути з відповідача
на його користь заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 9 436, 24
грн.

Відповідачем до суду було надано
відзив на позов відповідно до якого відповідач позовні вимоги позивача не
визнав у повному обсязі. Як на підставу своїх заперечень відповідач звертав
увагу суду на той факт, що ТОВ „Горяц -Т” не користувалось тепловою енергію,
оскільки приміщення відповідача було відключено від системи центрального
теплопостачання. За твердженням відповідача, про демонтаж системи
теплопостачання позивач неодноразово повідомлявся, проте, незважаючи на
повідомлення відповідача КП „Теплопостачання міста Одеси” продовжувало
здійснювати нарахування за поставлену та нібито спожиту відповідачем теплову
енергію. На обґрунтування своїх заперечень відповідачем до суду були надані,
листування між позивачем та відповідачем щодо постачання теплової енергії та
демонтажу системи опалення приміщення відповідача, акти огляду позивача, акт
огляду відповідача разом з представником КП „ЖКС „Чорноморський” щодо
відключення від системи центрального теплопостачання.

Ґрунтуючись на доводах викладених у
відзиві на позов, умовах укладеного договору та наданих документальних доказах
відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом між
комунальним підприємством „Теплопостачання міста Одеси” та відповідачем по
справі -товариством з обмеженою відповідальністю „Горяц -Т” був укладений
договір з додатками про постачання теплової енергії № 4323 від 01.07.2007 року
з терміном дії до 31.12.2007 року, за умовами якого, позивача було зобов'язано
здійснювати постачання теплової енергії відповідачу, а відповідача було
зобов'язано своєчасно проводити розрахунки за отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 10.5 укладеного
договору, при припиненні дії договору пов'язаного з відмовою споживача від
послуг теплопостачання, споживач зобов'язаний своїми силами провести
відключення своїх теплових мереж від мереж теплопостачальної організації на
межі балансової належності, та викликати представника теплопостачальної
організації для складання відповідного акту.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач, скориставшись своїм правом передбаченим договором, повідомивши
позивача у своєму листі від 03.09.2007 року №03/09-01 (направлено поштою
03.09.2007 року, квитанція №48/6), відмовився від отримання послуг позивача та
здійснив відключення свого об'єкту від мереж теплопостачальної організації. У
направленому до позивача листі відповідач просив забезпечити явку представника
теплопостачальної організації для складення відповідного акту та внесення
відповідних змін до укладеного договору. В зв'язку з неприбуттям представника
позивача, для фіксування факту відключення відповідача від мереж
теплопостачання, відповідачем та представником КП „ЖКС „Чорноморський”
25.09.2007 року було складено акт №1 в якому було зафіксовано, що об'єкт
відповідача розташований за адресою: АДРЕСА_1 відключено від системи
центрального гарячого водопостачання. Нагрівання води здійснюється за допомогою
електрообігрівача. Система опалення від теплоносія відрізана (вимкнута),
радіатори демонтовані. Опалення приміщення здійснюється за допомогою
кондиціонерів.

Разом з тим, матеріалами справи
також підтверджено, що відповідач, протягом опалювального сезону неодноразово
звертався до позивача з проханням направити представника теплопостачальної
організації для складання акту про демонтаж системи опалення та відключення
об'єкту відповідача від системи центрального теплопостачання (лист від
22.11.2007 року №22/11-1, отримано позивачем 26.11.2007 року; лист від
30.01.2008 року №30.01-01, отримано позивачем 30.01.2008 року).

Як видно з матеріалів справи,
відповідний та належний акт позивачем було складено лише 19.02.2008 року
№4/010, у якому було зафіксовано факт відсутності централізованого
теплопостачання та гарячого водозабезпечення. З відомостей зазначених у акті
вбачається фіксація тотожних даних, що були зазначені у акті від 25.09.2007
року №1 який складно відповідачем та КП „ЖКС „Чорноморський”, щодо відсутності
теплопостачання та гарячого водозабезпечення.

Виходячи з наведеного, можна
зробити висновок про те, що відповідач у спірний період не користувався
послугами позивача, а від тим вимоги позивача про стягнення 9 436, 24 грн. є
необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Проте, в матеріалах справи містися
акт позивача від 30.11.2007 року, без номеру, яким встановлена неможливість
підтвердити демонтаж системи опалення, в зв'язку з відсутністю доступу до
підвального приміщення житлового будинку. Таким чином, на думку позивача,
відповідач протягом спірного періоду користувався послугами теплопостачальної
організації, тобто у нього виникли зобов'язання по сплаті отриманих послуг у
сумі 9 436, 24 грн. На думку суду, наданий до суду акт не може свідчити як доказ
отримання відповідачем послуг, оскільки складений в однобічному порядку та без
присутності представників відповідача.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності з ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В процесі розгляду справи з боку
позивача до суду не було надано переконливих документальних доказів того, що
відповідач користувався тепловою енергією у спірний період та доказів які б
підтвердили наявність боргових зобов'язань відповідача перед теплопостачальною
організацією.

За таких обставин, приймаючи до
уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази та викладені у ході
судового розгляду справи доводи сторін в їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49,
77, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

У позові комунального підприємства
„Теплопостачання міста Одеси” до товариства з обмеженою відповідальністю „Горяц
-Т” про стягнення 9 436, 24 грн. відмовити повністю

Рішення
підписано 26.09.2008 року.

Рішення
суду набирає чинності в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу
України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
Могил С.К.