ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"15" січня 2008 р.

справа № 20-5/088-2/561

За позовом відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Экватор”

(99029 м. Севастополь, вул. Бірюзова, 1)

про стягнення заборгованості в розмірі 19042,06 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивача – Гладченко О.І., довіреність № 10/0/2-08 від 02.01.2008;

відповідача –Сторожук В.І., довіреність № 13 від 15.01.2008.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (далі –ВАТ „ЕК „Севастопольенерго”) звернулось у господарський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Экватор" (далі –ТОВ „Экватор”) про стягнення заборгованості у розмірі 19042,06 грн. за перевищення ліміту активного споживання.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 10.05.2007, яке залишене без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.2007, по справі № 20-5/088 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2007 касаційна скарга відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія „Севастопольенерго” задоволена частково, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.2007 та рішення господарського суду міста Севастополя від 10.05.2007 у справі № 20-5/088 скасовані, справа направлена на новий розгляд до господарського суду м. Севастополя.

Господарським судом касаційної інстанції вказано на необхідність при новому розгляді справи встановити, чи є фактично спожита кількість електроенергії перевищенням договірної величини.

Відповідно до частини 1 статті 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 523 від 10.01.2005, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

10.05.2007 позивач відповідно до вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України надав заяву про зменшення суми позову у зв’язку з частковою оплатою заборгованості відповідачем та просить стягнути 13 219,24 грн. (арк.с. 70).

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з посиланням на те, що позивачем не дотриманий порядок внесення змін до договору, встановлений статтею 188 Господарського кодексу України, а тому ліміт активного споживання ним не перевищувався (вх. № 582 від 15.01.2008).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд -

ВСТАНОВИВ:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику” та Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

10 січня 2005 року між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та –ТОВ „Экватор” укладений договір № 523 про постачання електричної енергії строком дії із дня підписання по 31.12.2005. Відповідно до пункту 10.4 Договору він вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору (арк. с. 8-12).

Цей договір не був розірваний. Натомість, сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2005 і на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало ТОВ „Экватор” електроенергією, а ТОВ „Экватор” користувалось нею і частково оплачувало спожиту електроенергію, що є проявом погодження сторін на продовження договірних відносин.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” слід вважати, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а ТОВ „Экватор” користувалось електроенергією на підставі Договору № 523 від 10.01.2005 (далі –Договору).

Пунктом 2.2.2 договору Споживач прийняв на себе зобов'язання по дотримуванню режиму споживання електричної енергії відповідно до умов розділу 5 договору.

Пунктом 8.1 договору встановлено розрахунковий період з 15 календарного числа попереднього місяця до такого ж числа поточного місяця, а пунктом 8.4 договору передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиту електроенергію до 20 числа календарного місяця.

Згідно з додатком № 1 до договору відповідачем узгоджено планований обсяг постачання електричної енергії і потужності на 2006 рік.

Згідно звіту про споживання електричної енергії, обсяг спожитої електроенергії відповідачем у січні 2006 року всього по майданчикам склав 132909 кВт/год. при договірній величині споживання 113120 кВт/год, перевищення склало 19789 кВт/год., у лютому 2006 року всього по майданчиках споживання електричної енергії склало 217145 кВт/год. при договірній величині споживання 159120 кВт/год., перевищення склало 58025 кВт/год., у березні по майданчику ринок кільце ТП-1503-76972 кВт/год. при договірній величині споживання 70560 кВт/год. (перевищення – 6412 Вт/год.).

Таким чином, позивач вважає, що відповідач допустив порушення умов договору у вигляді недотримання режиму споживання електроенергії та повинен сплатити відповідні рахунки за перевищення договірної величини споживання електричної енергії: рахунок № 4679 від 22.01.2007 року на суму 5693,07 грн.; рахунок № 59685 від 18.12.2006 року на суму 16691,82 грн., який був частково сплачений у сумі 5244,73 грн. і рахунок № 12759 от 15.03.2006 року на суму 1901,90 грн., у загальній сумі 19042,06 грн. за період з січня по березень 2006 року.

Згідно з пунктом 4.2.2 договору за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, визначених згідно розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії п'ятикратну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною.

Але, відповідно до пункту 6 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції Закону від 23 червня 2005 року № 2711-1) у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що договірна величина споживання електричної енергії визначається на рівні: заявленої споживачем згідно з пунктом 5.1 цього договору – у разі відсутності у споживача заборгованості за спожиту електричну енергію і у разі виконання боргових зобов'язань та сплати поточних, у тому числі авансових, платежів у договірні строки; забезпеченому об'ємом попередньої сплати споживача, яка проведена до початку відповідного розрахункового періоду.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2006 року у справі № 20-9/063 встановлено, що відповідно до пункту 5.2 договору, товариство з обмеженою відповідальністю "Экватор" за станом на 16.02.2005 року (початок розрахункового періоду березня 2005) здійснило передплату на розрахунковий рахунок відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" грошові кошти в сумі 35000,00грн. для забезпечення електричною енергією ринку "Кільце". Виходячи з даної суми і середньодобового тарифу, товариством з обмеженою відповідальністю "Экватор" на березень 2005 року до початку розрахункового періоду сплачено за споживання 123378 кВт електроенергії.

Враховуючи те, що при подальших розрахунках за спожиту електричну енергію сума даної передоплати в погашення боргових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Экватор" не враховувалася, вона щомісячно залишалася передоплатою на початок чергового розрахункового періоду.

4 серпня 2005 року дана передоплата збільшена ще на 5000,00 грн. Починаючи з розрахункового періоду 15.09.2005 передоплата за споживану ринком "Кільце" електричну енергію здійснюється на рівні 40000,00 грн.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за врегульованими тарифами та споживачем, та встановлює зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Пунктом 10.2 договору встановлено, що зміни та доповнення до цього договору здійснюються шляхом оформлення додаткових угод, підписаних обома сторонами, що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 7 Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №441 від 24.03.1999 (далі - Порядок), місцеві енергопостачальні організації до початку наступного року в обумовлені договорами про постачання електричної енергії терміни узгоджують з усіма споживачами, крім населення, обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік за місяцями (кварталами). Узгоджені обсяги споживання електричної енергії оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Пунктом 11 Порядку (із змінами і доповненнями, які діяли у спірний період), встановлено, що граничні величини споживання електричної потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. Повідомлення про ці величини є невід'ємною частиною договору. Обов'язковому погодженню з представництвом Держенергонагляду підлягають граничні величини споживання електричної потужності, розраховані для споживачів з максимальною дозволеною величиною споживання електричної потужності 750 кВт і більше та вибірково для інших споживачів, які впливають на режими електроспоживання у регіоні.

Сторонами до договору на 2006 рік були узгоджені обсяги постачання електричної енергії та потужності, про що свідчить підписаний обома сторонами та скріплений їхніми печатками Додаток №1 до договору №523 від 10.01.2005, який є невід’ємною частиною цього договору.

Саме цим Додатком визначена договірна величина споживання електроенергії.

Посилання відповідача на те, що договірною величиною слід вважати величину споживання на рівні здійсненої ТОВ “Экватор” попередньої оплати, не заслуговує на увагу.

Виходячи з аналізу діючого на той час законодавства та умов договору рівень передоплати є одним із визначальних, але не єдиним критерієм для встановлення договірної величини споживання електричної енергії. Однак ця величина визначена узгоджена сторонами у Додатку №1 до договору.

Споживач має право протягом поточного розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії. У разі коригування договірної величини споживання електричної енергії протягом поточного розрахункового періоду здійснюється відповідне коригування граничної величини споживання електричної потужності. Скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування (Пункт 11 Порядку).

Докази звернення відповідача до позивача з заявою про корегування договірної величини споживання електричної енергії, встановленої сторонами 18.11.2005 у Додатку № 1 до договору на 2006 рік, відсутні.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за перевищення ліміту споживання електричної енергії складає 13 219,24 грн.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Викладене є підставою для визнання позовних вимог у сумі 13 219 грн. 24 коп. обґрунтованими, у зв’язку з чим зазначена заборгованість підлягає стягненню.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Экватор” (99029 м. Севастополь, вул. Бірюзова, 1, код у , р/р 4701 у СФ КБ „Приватбанк”, МФО 324935) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код в , рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку 4548, МФО 384027) заборгованість у сумі 13 219 грн. 24 коп. (тринадцять тисяч двісті дев’ятнадцять грн. 24 коп.).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Экватор” (99029 м. Севастополь, вул. Бірюзова, 1, код у , р/р 4701 у СФ КБ „Приватбанк”, МФО 324935) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ ПІБ м. Києва, МФО 300506) витрати по сплаті державного мита у сумі 190 грн. 42 коп. (сто дев’яносто грн. 42 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог статті 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 21.01.2008