СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" грудня 2008 р.

Справа № 14/18/7721

за позовом
Міського комунального підприємства „Хмельницьктеплокомуненерго” м. Хмельницький

до Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Хмельницький

за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
-Житлово-експлуатаційного об'єднання ЖЕО №3 м. Хмельницький

про
стягнення 2 681,28 грн. основного боргу, 245 грн. 38 коп. інфляційних втрат, 44
грн. 18 коп. -3% річних та 311 грн. 81 коп. пені.

суддя    Гладюк Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: П'ястук А.О. -представник за
довіреністю №75/09  від 04.01.2008 р.

від відповідача     ОСОБА_1 -приватний підприємець

від третьої особи:  Макогончук Є.В. -за дорученням від
07.10.2008р.

Каньовський
В.В. -викликаний в порядку ст. 30 ГПК України

з перервою в судовому засіданні

Суть спору:

Позивач у позовній заяві просив суд
стягнути з відповідача 6694,68 грн. заборгованості відповідно до укладеного
договору №481/730 від 01.12.2003 року на постачання теплової енергії.

Після зменшення позовних вимог
27.11.2007р. позивач просив суд стягнути з відповідача 2 681,28 грн. основного
боргу, 574,02 - інфляційних втрат, 151,67 - 3% річних та 128,68 грн. пені.

В судовому засіданні 17.11.2008р.
представник позивача знову змінив суму позовних вимог, зокрема в частині
нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені. Просить суд стягнути з
відповідача 2681,28 грн. основного боргу, 245 грн. 38 коп. інфляційних втрат,
44 грн. 18 коп. -3% річних та 311 грн. 81 коп. пені.

Відповідач проти позову заперечує,
посилається, що не отримував послуги з теплопостачання, а тому їх і не
оплачував.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін та давши їм оцінку в сукупності,
судом приймається до уваги наступне.

В силу ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що  не передбачені цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Обгрунтовуючи позовні вимоги
позивач надав суду договір від 01.12.2003р. на відпуск теплової енергії
№481/730.  За текстом даного договору
сторонами в договорі є позивач та  ПП ОСОБА_2.
Однак зі сторони ОСОБА_2 договір підписаний іншою особою. Як встановлено в
процесі розгляду справи ( Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи
від 29.08.2008р.) підпис від її імені вчинено ПП ОСОБА_1. Доказів надання
ОСОБА_1 права підпису даного договору від імені ОСОБА_2 судом не здобуто.  Аналіз даних обставин не дає можливості
прийти до висновку про укладеність відповідачем договору з позивачем на відпуск
теплової енергії та, відповідно виникнення між ними правовідносин на підставі
вказаного договору. При цьому судом приймається до уваги і те, що хоча даний
договір підписаний відповідачем, дій на підтвердження його виконання останнім
не вчинялось. З наданого розрахунку позовних вимог слідує що відповідач (з
листопада 2004р.) не проводив будь-якої оплати за надані послуги
теплопостачання керуючись умовами договору від 01.12.2003р.

Також судом відмічається, що згідно
умов договору оплата повинна була проводитись за опалювальною площею -40.3
кв.м. за тарифом 3.23 грн. за кв.м.
Тобто місячна плата становить 130,17грн.
В той же час  з поданого позивачем
розрахунку слідує, що нарахування за опалення здійснювалось із розрахунку
223,44 грн. на місяць. До того ж позивачем здійснюються нарахування оплати
послуги  не з моменту підписання
договору, а з листопада 2004 року. Надати обґрунтовані пояснення з приводу
наведеної невідповідності представник позивача в судовому засіданні не
зміг.

Відсутність між сторонами договору
на відпуск теплової енергії свідчить про відсутність між ними домовленості щодо
опалювальної площі, розміру та порядку внесення плати за ці послуги. Отже за
відсутності між сторонами укладеного належним чином договору не можна дійти
висновку про виникнення у відповідача боргу внаслідок неналежного виконання
зобов'язання (договору). Таким чином поданий розрахунок позовних вимог судом
оцінюється як необґрунтований, непідтверджений належними та допустимими
доказами.

Заперечуючи проти позову та проти
самого факту надання позивачем послуг з теплопостачання відповідач надає акти
від 28.04.2005р., 28.01.2006р., 23.01,2007р.,
про відключення (відсутність) опалення.
Дані акти судом не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі
докази, оскільки вони носять односторонній характер та за своїм змістом є
фактично свідченнями громадян. Проте Господарський процесуальний кодекс
України  не передбачає такого виду доказу
як покази свідків.

В той же час в матеріалах справи
містяться належним чином оформлені акти від 20.11.2005р. та від 23.05.2007р.
Перший з наведених актів  складений
представниками позивача та майстрів ЖЕО про те, що внаслідок прориву труби до
бару „Європа” (приміщення з приводу опалення якого даний спір) було відключено
подачу тепла на будинок. В акті також зазначено, що елеваторний вузол бару
„Європа” до подальшої експлуатації в опалювальний період не готовий. Викликаний
до суду для дачі пояснень з приводу обставин складення акту в порядку ст. 30
Господарського процесуального кодексу України працівник ЗАТ ЖЕО № 3 (третьої
особи) Каньовський В.В. пояснив суду, що після бліндування запірної арматури,
центральне опалення на будинок було відновлене. Проте через несправність
елеваторного вузла, від якого йде опалення до бару „Європа”, теплопостачання
останньому не здійснювалось. Власнику бару „Європа” було вручено припис на
ремонт елеваторного вузла.

Наведеним підтверджується, що за
будь яких обставин подача тепла до приміщення бару „Європа” починаючи з
20.11.2005 року не здійснювалась. Про це також свідчить й інший з вищенаведених
актів. Цим двостороннім актом встановлено, що загальна площа опалювального
приміщення по вул. Галана, 4 (магазин „Ксена” та бар „Європа”) становить 97,3
кв.м. і опалюється конвектором та обігрівачами тобто не центральним опаленням.
Відповідач пояснив, що загальна площа приміщення збільшилась після
реконструкції.

Отже, поряд з відсутністю у
відповідача зобов'язань перед позивачем наявні у справі докази об'єктивно
свідчать і про фактичне ненадання відповідачем послуги опалення.

Щодо здійсненої відповідачем оплати
згідно рахунку позивача № 730 від 22.10.2007р.
то даний рахунок як і проведена відповідачем на його підставі
08.11.2007р. оплата оцінюються судом як дії сторін вчинені без достатньої
правової підстави.

Враховуючи наведене позов
задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 49 ГПК
України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В  позові  відмовити.

Суддя
Ю.В. Гладюк