ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 33/70

26.02.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом державного геофізичного підприємства «Укргеофізика»

до дочірнього підприємства НАК «Нафтогаз України»«Науково –дослідний інститут нафтогазової промисловості»

про стягнення 72302,66 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Магдій В.Т., представник за довіреністю № 14/89 від 10.12.2007року;

від відповідача: Мельниченко О.В., представник за довіреністю № 112 від 31.12.2007 року

ВСТАНОВИВ :

Державне геофізичне підприємство «Укргеофізика»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до дочірнього підприємства НАК «Нафтогаз України»«Науково –дослідний інститут нафтогазової промисловості»про стягнення 72302,66 грн. заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що державне геофізичне підприємство "Укргеофізика" та дочірнє підприємство "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", уклали договір №5/2004 - 42/17 від 17 травня 2004 року, який було продовжено згідно додаткової угоди № 1 від 31.10.2005 року, до 30.06.2007 року.

Згідно п. 1.1 Договору, відповідач доручає і оплачує, а позивач зобов'язується виконати за завданням відповідача, науково - дослідну роботу за темою "Прогнозування та вивчення нафтогазоперспективних об'єктів, їх рейтингова оцінка в межах українського сектора акваторій Чорного і Азовського морів на основі аналізу та узагальнення геолого - геофізичної інформації, переобробки та переінтерпретації сейсмічних матеріалів".

Відповідно до п. 2.4 Договору, відповідач зобов'язаний перерахувати кошти за виконану роботу на рахунок позивача протягом 10 банківських днів після підписання Акту.

Між позивачем та відповідачем був підписаний Акт, здавання - приймання науково - дослідної роботи № 231—СІ—166—С від 30.10.2006 року.

Як зазначено у п.2.4. Договору у відповідача виникло пряме зобов'язання здійснити оплату за виконані науково –дослідні роботи не пізніше 10.11.2006 року, проте в супереч домовленостям відповідач здійснив оплату частково, що призвело до утворення заборгованості у сумі 63 000,00грн., яку відображено в Акті звірки взаєморозрахунків від 01.03. 2007 року та на даний момент не погашену.

Своїм листом № 57-20-856 від 23.04.2007р. за підписом Генерального директора Д. Єгера, відповідач визнав існуючу заборгованість та мотивував неплатоспроможність тим, що НАК " Нафтогаз України" не затвердив витрати на субпідрядні роботи у фінансовому плані.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 63 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 7245,00 грн., 3% річних у сумі 2057,66 грн. також просив судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги та просив зменшити штрафні санкції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 892 Цивільного кодексу України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її. Договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи.

Статтею 894 Цивільного кодексу України передбачено, що виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати. Плата за виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських робіт та технологічних робіт, встановлена договором, може бути зменшена замовником залежно від фактично одержаних результатів порівняно з результатами, передбаченими договором, якщо це не залежало від замовника, а можливість такого зменшення та його межі були передбачені домовленістю сторін.

До обов’язків замовника згідно п. 3 ч.1ст. 898 Цивільного кодексу України відноситься також прийняття виконаних робіт та оплати їх.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Факт наявності основної заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 63 000,00грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем визнаний, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача щодо несвоєчасної сплати грошових коштів, є порушенням грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі та складає 2057,66 грн.

Також вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 7 245,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з дочірнього підприємства НАК „Нафтогаз України" "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості" (юридична адреса: 04655, м. Київ, вул.. Кудрявський узвіз,7, р/р , АБ "Укргазпромбанк", МФО 320843, код банку 24262992, , фактична адреса: 03035, м. Київ, вул.. Урицького, 45) з будь –якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" (03057, м. Київ, вул. С. Петровської, 10, р/р. № 0200 у Подільському відділенні Промінвестбанку м. Києва, МФО 322197, )

суму заборгованості у розмірі 63 000 (шістдесят три тисячі) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 7 245(сім тисяч двісті сорок п’ять) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2 057 (дві тисячі п’ятдесят сім) грн. 66 коп., державне мито у сумі 723 (сімсот двадцять три) грн. 02 коп. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп., а всього 73 143 (сімдесят три тисячі сто сорок три) грн. 62 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Мудрий С.М.