АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

30.10.2008  року
Справа № 18/129пн

Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Парамонової Т.Ф.

суддів          :                                        Бойченка К.І.

Семендяєвої І.В.

секретар судового засідання      Антонова І.В.

за участю представників сторін:

від
прокуратури:
Гришина Т.А., посв. № 551, від 08.08.08,

від
позивача:
Суворов П.В., дов. № 1  від
03.01.08,

від
відповідача:
ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1,

від
третіх осіб:
ОСОБА_2., ліквідатор ВАТ ДХК "Луганськвуглебуд";

Меркулова
М.В., дов. № 40517/10  від 20.10.08 (Алчевська
ОДПІ);

Галушко
Г.С., дов. № 31331/240  від 29.08.08
(Алчевська ОДПІ)

розглянувши

апеляційні
скарги
Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції в Луганській
області, м. Алчевськ

Товариства
з обмеженою відповідальністю „Перевальський торговий дім”, м. Перевальськ

ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд”, м.
Перевальськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від
02.10.2008

у справі                                        № 18/129пн
(суддя Корнієнко В.В.)

за
позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю    „Перевальський торговий дім”, м.
Перевальськ

до
відповідача
Приватного підприємцяОСОБА_1, м. Луганськ

треті
особи, що не заявляють

самостійних
вимог на предмет

спору,
на стороні відповідача          Відкрите
акціонерне товариство державна холдінгова компанія „Луганськвуглебуд”, м.
Перевальськ

Алчевська
об'єднана державна податкова інспекція в Луганській області , м. Алчевськ

про
визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме
майно

в с т а н о
в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Перевальський торговий дім” звернулось до господарського суду
Луганської області з позовом до Приватного підприємцяОСОБА_1 про визнання
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.07.2008 № 1 дійсним; визнання
права власності на будівлю управління, загальною площею 2004, 2 кв.м., яка
розташована за адресою: м. Перевальськ, вул. Леніна, 36; спонукання
Перевальського БТІ зареєструвати за позивачем право власності на вказану
будівлю.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 05.08.08 залучено до участі у справі № 18/129пн в якості
третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Відкрите акціонерне товариство державну холдінгову компанію
„Луганськвуглебуд” та Алчевську об'єднану державну податкову інспекцію в
Луганській області.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 02.10.08 у справі № 18/129пн позов задоволено частково.
Визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 31.07.08 № 1,
укладений між ТОВ „Перевальський торговий дім” та ПП ОСОБА_1 Визнано право
власності за ТОВ „Перевальський торговий дім” на об'єкт нерухомості -будівлю
управління, загальною площею 2004,2 кв.м., яка розташована за адресою: м.
Перевальськ Луганської області, вул. Леніна, 36 /далі також  майно, нерухоме майно/. Стягнуто з ТОВ
“Перевальський торговий дім” на користь Державного бюджету України державне
мито в сумі 8253,48 грн. Стягнуто з приватного підприємцяОСОБА_1 на користь ТОВ
“Перевальський торговий дім” витрати на державне мито в сумі 8338,48 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.
В решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим
рішенням, Алчевська об'єднана державна податкова  інспекція в Луганській області /далі
-Алчевська ОДПІ/ звернулась до Луганського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове
рішення у справі, яким у задоволенні позову ТОВ „Перевальський торговий дім”
повністю відмовити.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Перевальський торговий дім” також не погодилось з рішенням
суду першої інстанції й звернулось до Луганського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині
відмови в задоволенні вимог про спонукання Перевальського БТІ зареєструвати за
позивачем право власності на об'єкт нерухомості -будівлю управління, загальною
площею 2004,2 кв.м., розташований за адресою: м. Перевальськ, вул. Леніна, 36
та зобов'язати Перевальське БТІ зареєструвати за ТОВ „Перевальський торговий
дім” право власності на об'єкт нерухомості -будівля управління.

З апеляційною скаргою на рішення
суду також звернулось і ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд”. Скаржник просить скасувати
рішення суду у повному обсязі.

Апеляційні скарги прийняті
Луганським апеляційним господарським судом до провадження та призначені до
розгляду в судовому засіданні 30.10.2008.

ТОВ „Перевальський торговий дім” у
відзиві на апеляційну скаргу Алчевської ОДПІ просить залишити її без
задоволення.

Приватний підприємець ОСОБА_1
просить залишити рішення суду без змін, а апеляційні скарги третіх осіб та
позивача -без задоволення, про що нею зазначено у відзиві на апеляційні скарги.

ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд” у
відзиві зазначено, що продаж нерухомого майна ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд”
здійснювався відповідно до рішення господарського суду Луганської області від
12.06.2008 у справі № 13/88.

Відповідно до ст. 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі та додатково наданими доказами повторно
розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими
суду першої інстанції (ч.2 ст.99 Господарського процесуального кодексу
України).

Прокуратура Луганської області
листом, зданим до канцелярії Луганського апеляційного господарського суду
30.10.08, повідомила про участь у розгляді справі на стороні третьої особи
-Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції. Оскільки вступ прокурора
до участі у справі згідно ст. 29 Господарського процесуального кодексу
України  можливий на будь-якій стадії її
розгляду, дана справа розглядається за участю прокурора.

До початку розгляду справи від
третьої особи -Алчевської об'єднаної державної податкової інспекції -надійшло
клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду касаційної
скарги на рішення господарського суду Луганської області у справі 13/88. Дане
клопотання судовою колегією відхилено. Відповідно до ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в
разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею
іншої справи , що розглядається іншим судом. Судова  колегія вважає можливим розглянути
справу у даному судовому засіданні. Крім того, рішення у справі №13/88 набрало
законної сили, докази прийняття касаційною інстанцією скарги до провадження
відсутні.

Ліквідатором ВАТ ДХК
„Луганськвуглебуд”  надано клопотання про
залучення до матеріалів справи Постанови господарського суду Луганської області
від 02.10.08 та ухвали від 20.10.08 у справі 12/64б. Оскільки документи надано
на підтвердження повноважень ОСОБА_2. як ліквідатора, вони залучаються до
матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін,
обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що 22.02.2002 між АКБ “Форум” та ВАТ ДХК “Луганськвуглебуд” був укладений
кредитний договір № 6, згідно якому АКБ “Форум” надав ВАТ ДХК
“Луганськвуглебуд” кредит в сумі 70000 грн.

22.02.2002 між вказаними особами
був укладений договір застави, зареєстрований в реєстрі за № 319. Предметом
застави було нежитлове приміщення -будинок
управління, загальною площею 2004,2 м2, що розташоване за
адресою: м. Перевальськ Луганської області, вул. Леніна, буд. 36. За умовами
даного договору та додаткових угод до нього (від 14.10.2002 №1, від 30.10.2002
№ 2, від 22.11.2002 № 3, від 09.12.2003 № 4) ВАТ ДХК “Луганськвуглебуд”
зобов'язалося повернути кредит в строк до 22.12.2002 та сплатити АКБ “Форум”
відсотки за користування кредитними коштами.

Судом встановлено, що ВАТ ДХК
“Луганськвуглебуд” свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не
виконало.

16.05.2008 між АКБ “Форум” та
підприємцем ОСОБА_1 укладено договір поруки, відповідно до якого остання
поручилася перед АКБ “Форум” за виконання ВАТ ДХК “Луганськвуглебуд”
зобов'язань за кредитним договором від 22.02.2002 № 6 (з додатковими угодами).
Згідно умов договору поруки від 16.05.2008 відповідач зобов'язався в разі
невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань за кредитним договором
погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту,
нараховані проценти по кредиту, штраф, пеню.

На виконання договору поруки
відповідачем були виконані вказані кредитні зобов'язання ВАТ ДХК
“Луганськвуглебуд” перед АКБ “Форум” за кредитним договором в повному обсязі на
суму 54243,82 грн.

Відповідно до п. 2.5. договору
поруки, після виконання зобов'язань перед кредитором, поручитель має право
регресної вимоги до боржника.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 12.06.2008 у справі № 13/88, яке набрало законної сили,
було звернено стягнення в сумі 54243,82 грн. на майно, що є предметом іпотеки,
на вищевказаний будинок управління та визнано за відповідачем (підприємцем ОСОБА_1)
право на продаж предмету іпотеки та встановлено порядок його продажу (у порядку
ст. 14 Закону України “Про іпотеку”, тобто з урахуванням вимог закону України
“Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”).

Таким чином, до відповідача
перейшло право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом першої інстанції встановлено,
що відповідачем з приватним підприємством “Аукціонний центр” був укладений
договір на проведення аукціону з продажу майна ВАТ “ДХК “Луганськвуглебуд” -будинку
управління, який розташований за адресою: м. Перевальськ Луганської області,
вул. Леніна, буд. 36.

Судом зазначено, що майно, яке
виставлялося на аукціон, було оцінено спеціалізованою організацією (ТОВ
“Оптіма-Консалт”).

25.07.2008 відбулися аукціонні
торги з продажу майна ВАТ “ДХК “Луганськвуглебуд”, що є предметом іпотеки
(будинок управління), переможцем яких став ТОВ “Перевальський торговий дім”. За
результатами проведеного аукціону був оформлений протокол № 1 проведення
аукціонних торгів з продажу майна підприємства ВАТ “Державна холдингова
компанія “Луганськвуглебуд” від 25.07.2008.

Відповідно до порядку проведення
аукціону затверджений протокол є підставою для укладення протягом 15 днів
договору між покупцем та продавцем.

31.07.2008 між підприємцем ОСОБА_1
та ТОВ “Перевальський торговий дім” був укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна № 1, згідно якому відповідач продав позивачу об'єкт
нерухомості -будівлю управління, площею 2004,2 м2, яка розташована
за адресою: м. Перевальськ Луганської області, вул. Леніна, 36.

Судом першої інстанції також
досліджено, що нерухоме майно, щодо якого заявлено позовні вимоги -будівля
управління, з 06.04.2005 перебувала у податковій заставі (витяг з Держреєстру
обтяжень рухомого майна від 04.08.2008). Однак, договір застави від 22.02.2002,
укладений між АКБ “Форум” та ВАТ ДХК “Луганськвуглебуд”, був зареєстрований у
Держреєстру обтяжень раніше, ніж виникла податкова застава (договір був
зареєстрований 22.02.2002, а податкова застава -06.04.2005).

Судом проаналізовані приписи пп.
8.6.1. п. 8.6. ст. 8 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та зроблено
висновок, що заборона на відчуження майна без згоди податкового органу
стосується тільки платника податку, активи якого перебувають у податковій
заставі, і відповідно не стосується інших осіб, які здійснюють продаж майна,
яке перебуває у податковій заставі.

А тому судом зроблено висновок, що
продаж майна на аукціоні проводився правомірно, так як при продажу цього майна
не повинні були застосовуватися положення пп. 8.6.1. п. 8.6. ст. 8 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”, а також це майно перебувало в іпотеці, яка
має вищий пріоритет. Крім того, продаж здійснювався на підставі рішення суду,
яке набрало законної сили.

Листами від 25.07.2008, 31.07.2008,
05.08.2008 позивач вимагав та нагадував відповідачу про необхідність
нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Позивач зазначив, що відповідач
ухилився від нотаріального посвідчення договору, про що свідчать його листи від
28.07.2008, 29.07.2008, 08.08.2008, адресовані позивачу.

Судом першої інстанції встановлено,
що сторони домовилися щодо усіх істотних умов вищевказаного договору, що
підтверджено письмовими доказами, і відбулося часткове виконання договору
(позивачем частково сплачена вартість придбаного майна в сумі  82534,80 грн.), але відповідач ухилився від
його нотаріального посвідчення.

За таких обставин, суд першої
інстанції, посилаючись на приписи Цивільного кодексу України, вимоги про
визнання дійсним договору купівлі-продажу від 31.07.2008 № 1, який укладено між
сторонами за позовом, задовольнив.

Судом також зазначено, оскільки
договір купівлі-продажу від 31.07.2008 № 1, укладений між сторонами за позовом,
визнаний судом дійсним, а також з урахуванням положень ч. 3 ст. 334 Цивільного
кодексу України, вимоги про визнання за позивачем права власності на об'єкт
нерухомості, розташований за адресою: м. Перевальськ Луганської області, вул.
Леніна, 36, також судом задоволені.

Позовна вимога про спонукання
Перевальського БТІ зареєструвати за позивачем право власності на вищевказану
будівлю судом першої інстанції не задоволена, так як відповідач -приватний
підприємець ОСОБА_1 не повинна відповідати за позовом в цій частині.
Відповідачем за вказаною вимогою повинно бути Перевальське БТІ, однак, залучити
його до участі у справі у якості іншого відповідача неможливо, так як спір про
спонукання БТІ зареєструвати право власності, як зазначено господарським судом,
підлягає розгляду в адміністративному суді.

Алчевська ОДПІ
вважає рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права,
при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи,
недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції
визнав встановленими.

В обґрунтування своїх доводів за
апеляційною скаргою, заявник посилається на те, що договір застави нерухомого
майна підлягає нотаріальному засвідченню, але відповідачем договір застави
взагалі не укладався. На момент звернення до суду з позовом строк дії договору
застави майна за кредитним договором, укладеним між АКБ „Форум” та ВАТ ДХК
„Луганськвуглебуд”, закінчився, а тому на момент винесення рішення все майно
ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд” знаходилось у податковій заставі.

Оскільки майно ВАТ ДХК
„Луганськвуглебуд” знаходиться у податковій заставі, тому відчуження майна
повинно бути проведено за згодою податкового органу, але ця вимога не була
виконана.

Скаржник вважає, що відповідач має
право вимагати стягнення 54 243 грн. 82 коп., які сплачені ним за договором
поруки, але рішення суду про стягнення цих коштів підлягає виконанню в порядку,
передбаченому Законом України „Про виконавче провадження”.

До того ж, як зазначає апелянт у
скарзі, сторонами, які уклали договір купівлі-продажу № 1, не виконано умови
даного договору, а саме покупець у порушення вимог п. 4.1 договору не оплатив
вартість майна протягом 30 днів з моменту укладання цього договору.

Доводи апеляційної скарги
Алчевської ОДПІ апеляційним судом відхилено. Підставою оскарження рішення суду
першої інстанції з боку третьої особи -Алчевської ОДПІ може бути відчуження
майна без згоди податкового органу. Як зазначено судом першої інстанції, з чим
погоджується суд апеляційної інстанції,
Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що письмове
узгодження з податковим органом має бути у разі купівлі чи продажу нерухомого
та рухомого майна платником податків.

Договір застави  спірного майна укладено раніш, ніж виникла
податкова застава.

Відчуження майна здійснено не
платником  податків.

Необґрунтованим є і посилання
Алчевської ОДПІ на те, що строк дії договору застави закінчився у зв'язку
з  виконанням зобов'язань за кредитним
договором. Дійсно, згідно приписів ст. 593 Цивільного кодексу України припинено
право застави АКБ „Форум”, але відповідно до ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу
України до поручителя, що виконав зобов”язання, переходять усі права кредитора
у цьому зобов'язані, в тому числі й ті, що забезпечують його виконання. Тобто у
даному випадку право застави нерухомого майна перейшло до відповідача у справі.

Судом першої інстанції також досліджено
часткове виконання умов договору сторонами і визначено, що це не є перешкодою
визнання його дійсним згідно ст. 220 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Закону України
„Про іпотеку” іпотека -це вид забезпечення зобов”язання нерухомим
майном, тому посилання Алчевської ОДПІ на невірне застосування судом першої
інстанції цього Закону  також є
необґрунтованим.

ТОВ
„Перевальський торговий дім” не погодився з рішенням суду в
частині відмови у задоволенні вимоги про спонукання Перевальського БТІ зареєструвати
за позивачем права власності на спірну будівлю.

Так, скаржник зазначає, що державну
реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро
технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних
одиниць. Отже, на думку скаржника, в рішенні суду повинно бути зазначено, яким
саме чином має бути захищене порушене право власності позивача.

Скаржник вважає, що БТІ не є
суб'єктом владних повноважень, а спір щодо реєстрації права власності БТІ не
відноситься до таких, що підвідомчі адміністративним судам. Тому суд першої
інстанції для розгляду справи по суті мав залучити БТІ до участі у справі та
зобов'язати зареєструвати визнане оскаржуваним рішенням право власності
позивача на об'єкт нерухомості, що розташована за адресою: м. Перевальськ, вул.
Леніна, 36.

Такі доводи заявника апеляційної
скарги є необґрунтованими, оскільки він сам є заявником позову і Перевальське
БТІ ним у якості відповідача не визначено. Визнання права власності на нерухоме
майно за рішенням суду і є його захистом, і, одночасно, підставою для  реєстрації права власності в БТІ.

ВАТ „ДХК „Луганськвуглебуд”
також вважає рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального
права, про що зазначив у скарзі.

Так, в обґрунтування своєї
апеляційної скарги скаржник посилається на те, що 31.07.2008 між приватним
підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ „Перевальський торговий дім” було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна № 1. Такі договори в силу статті 657
Цивільного кодексу України повинні укладатися в письмовій формі та підлягають
нотаріальному посвідченню й державній реєстрації. Договір № 1 від 31.07.2008 не
був нотаріально посвідчений, тому, на думку скаржника, не має юридичної сили.

Крім того, згідно порядку
проведення аукціону покупець зобов'язаний сплатити зазначені в протоколі
платежі, а саме 742 813 грн. 20 коп., протягом 30 календарних днів з моменту
підписання договору купівлі-продажу. Договір укладений позивачем та
відповідачем у справі, але до цього часу грошові кошти, що мав сплатити покупець,
на рахунок ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд” перераховані не були.

Такі доводи судова колегія не
приймає до уваги, оскільки відсутність нотаріального посвідчення договору і є
підставою позову про визнання його дійсним, а часткове виконання договору, як
вже було зазначено вище, не перешкоджає цьому.

З огляду на викладене, апеляційні
скарги Алчевської ОДПІ в Луганській області, ТОВ „Перевальський торговий дім”,
ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд” задоволенню не підлягають, суд першої інстанції
з'ясував всі обставини справи і, приймаючи рішення, не допустив порушення норм
матеріального та процесуального права. Рішення господарського суду Луганської
області слід залишити без змін.

Судові витрати за апеляційними
скаргами ТОВ „Перевальський торговий дім” та ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд”
покладаються на скаржників. ТОВ „Перевальський торговий дім” слід повернути
надмірно сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у сумі 4126 грн.
74 коп., оскільки ним рішення оскаржувалося частково щодо вимоги немайнового
характеру. Оскільки ВАТ ДХК „Луганськвуглебуд” не доплачене державне мито за
немайновою вимогою у сумі 42 грн. 50 коп., воно підлягає достягненню на користь
державного бюджету. Розподіл витрат за апеляційною скаргою Алчевської ОДПІ в
Луганській області не вирішується, оскільки скаржник звільнений від сплати
державного мита.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 43, 44, 47, 49, 99, 101, ч. 1 ст. 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

п о с т а н о
в и в :

1. Апеляційну скаргу Алчевської
ОДПІ в Луганській області на рішення господарського суду Луганської області від
02.10.2008 у справі № 18/129пн залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ТОВ
„Перевальський торговий дім” на рішення господарського суду Луганської області
від 02.10.2008 у справі № 18/129пн залишити без задоволення.

3. Апеляційну скаргу ВАТ ДХК
„Луганськвуглебуд” на рішення господарського суду Луганської області від
02.10.2008 у справі № 18/129пн залишити без задоволення.

4. Рішення господарського суду
Луганської області від 02.10.2008 у справі №18/129пн залишити без змін.

5. Повернути ТОВ „Перевальський
торговий дім”, ідентифікаційний код 31364541, м. Перевальськ, вул. Томського,
10, надмірно сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у сумі 4126
грн. 74 коп. за платіжним дорученням № 21 від 09.10.2008.

Підставою для повернення державного
мита є дана постанова, скріплена печаткою суду.

6. Достягнути з ВАТ ДХК
„Луганськвуглебуд”, ідентифікаційний код 00180982, м. Перевальськ, вул. Леніна,
26 на користь державного бюджету України державне мито за подання апеляційної
скарги у розмірі 42 грн. 50 коп.

Доручити господарському суду
Луганської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                            Т.Ф.
Парамонова

Суддя                              К.І. Бойченко

Суддя
І.В. Семендяєва