ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.08 р.                     Справа № 33/326пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Ващенко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” м. Кривий Ріг

до:

1. ТОВ „Донвторметал” м. Донецьк

2. Підприємства, заснованого на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія” м. Макіївка

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 03.07.2007р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Донвторметал” та Підприємством, заснованим на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія”.

За участю представників:

від позивача: Чобанюк Т.М. на підставі довіреності №52-16/80 від 17.12.2007р.

від відповідача 1: Софієва О.В. на підставі довіреності від 21.01.2008р.

від відповідача 2: Софієва О.В. на підставі довіреності від 18.01.2008р.

Суть справи: ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” м. Кривий Ріг звернулося до ТОВ „Донвторметал” м. Донецьк та Підприємства, заснованого на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія” м. Макіївка з позовною заявою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 03.07.2007р., укладеного між ТОВ „Донвторметал” та Підприємством, заснованим на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія”.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на договір про відступлення права вимоги від 03.07.2007р., укладений між ТОВ „Донвторметал” та Підприємством, заснованим на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія”, умови якого, за думкою позивача, зачіпають права та охоронювані інтереси ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат”.

У судовому засіданні 21.01.2008р. представник позивача підтримав вимоги викладені у позовній заяві.

У відзиві №04/юр від 09.01.2008р., наданому до суду, відповідач 2 не визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до умов пункту 1.2 договору про відступлення права вимоги від 03.07.2007р., новий кредитор (відповідач 2) одержує право замість первісного кредитора (відповідач 1) вимагати від Державної виконавчої служби Інгулецького районного управління юстиції м. Кривий Ріг відшкодування шкоди, заподіяної боржником у зв’язку із невиконанням ним своїх обов’язків зі стягнення з ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” на користь ТОВ „Донвторметал” 1180934грн.66коп.

Не відповідає дійсності твердження позивача про те, що відступлення права вимоги відбувалось на стадії виконання наказу №6/322. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 статті 37 Закону України „Про виконавче провадження” виконавче провадження було закінчене 13.03.2007р., а оспорюваний договір укладений 03.07.2007р.

За приписами статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Договір про відступлення права вимоги укладений щодо права вимагати від Державної виконавчої служби Інгулецького районного управління юстиції м. Кривий Ріг відшкодування шкоди, заподіяної боржником у зв’язку із невиконанням ним своїх обов’язків зі стягнення з ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” на користь ТОВ „Донвторметал” 1180934грн.66коп.

На думку відповідача 2 позивач не може заперечувати дійсність договору про відступлення права вимоги, оскільки він не є заінтересованою особою, яка заперечує правочин, або стороною оспорюваного договору.

В судовому засіданні від 11.02.2008р. представник відповідача 1 заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки позивач не є заінтересованою особою, яка заперечує правочин, або стороною оспорюваного договору.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Між ТОВ „Донвторметал” (далі – первісний кредитор) та Підприємством „Лідер” Макіївської міської спілки інвалідів „Надія” (далі – новий кредитор) був підписаний договір про відступлення права вимоги від 03.07.2007р.

Згідно з цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває права вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності з обов’язком виконання відділом Державної виконавчої служби Інгулецького районного управління юстиції м Кривий ріг (далі – боржник) наказу №6/322 від 06.09.2004р. господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” на користь ТОВ „Донвторметал” 1180934грн.66коп.

Пунктом 1.2 договору про відступлення права вимоги від 03.07.2007р. встановлено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника відшкодування шкоди, заподіяної боржником у зв’язку з невиконанням боржником своїх обов’язків по стягненню з ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” на користь ТОВ „Донвторметал” 1180934грн.66коп.

Позивач, посилаючись на порушення вказаним договором вимог закону та можливість негативного впливу на діяльність ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат”, наполягає на визнанні недійсним договору про відступлення права вимоги від 03.07.2007р.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що в оспорюваному договорі мова йде про стягнення з ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” на користь ТОВ „Донвторметал” на користь Підприємства „Лідер” Макіївської міської спілки інвалідів „Надія” суми в розмірі 1180934грн.66коп. згідно наказу господарського суду Дніпропетровської області №6/322 від 06.09.2004р..

Стаття 11 Закону України „Про виконавче провадження” дійсно встановлює, що боржник це фізична або юридична особа, яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

Разом з тим, в оспорюваному договорі термін „Боржник” застосовується до подальшого визначення Відділу Державної виконавчої служби Інгулецького районного управління юстиції м Кривий ріг. Докази того, що в договір про відступлення права вимоги від 03.07.2007р. внесені будь-які зміни щодо іншого визначення поняття „Боржник” в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України дійсно визначає - якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що до суду звертаються юридичні особи та громадяни-суб’єкти підприємницької діяльності за захистом своїх порушених або оспорюваних прав.

Враховуючи викладене, позивач має довести факт порушення або оспорення своїх прав через укладення спірного договору між відповідачами.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів обставин, на які він посилався у позові, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” м. Кривий Ріг до ТОВ „Донвторметал” м. Донецьк та Підприємства, заснованого на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія” м. Макіївка про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 03.07.2007р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Донвторметал” та Підприємством, заснованим на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія”.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, передбаченому ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 35, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ВАТ „Південний гірничо – збагачувальний комбінат” м. Кривий Ріг до ТОВ „Донвторметал” м. Донецьк та Підприємства, заснованого на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія” м. Макіївка про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 03.07.2007р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Донвторметал” та Підприємством, заснованим на власності об’єднань громадян „Лідер”, Макіївської міської спілки інвалідів „Надія” – відмовити.

В судовому засіданні від 11.02.2008р. проголошено повний текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя Новікова Р.Г.