ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№ 3/45

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника

Міністерства аграрної політики України –Шевнікової А.М., представника корпорації "Українська Універсальна Агропромислова Біржа" –Олійник В.В. та представника відповідача –Проніна Ю.О.

касаційне подання

заступника прокурора Дарницького району міста Києва

на постанову

від 25.12.2007

Дніпропетровського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 3/45

господарського суду

Кіровоградської області

за позовом

заступника прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України та корпорації "Українська Універсальна Агропромислова Біржа"

до

Закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Надія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1"

про

вилучення майна та стягнення 431076,08 грн.

Представники третьої особи та прокуратури в судове засідання не з’явилися, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року заступник прокурора Дарницького району міста Києва звернувся в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України та корпорації "Українська Універсальна Агропромислова Біржа" з позовом до закритого акціонерного сільськогосподарського товариства "Надія" про вилучення із незаконного володіння відповідача комбайну "Джон Дір" М-9500 шасі НО 9500x667009, двигун RG 6076Н578951 та стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України 431076,08 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 21.02.2007 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Дочірнє підприємство державної акціонерної компанії "Хліб України" Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1".

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2007 у справі № 3/45 в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.12.2007, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційному поданні заступник прокурора Дарницького району міста Києва просить скасувати постанову апеляційного суду від 25.12.2007, рішення господарського суду першої інстанції від 16.05.2007 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Подання мотивоване тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 22, 33 ГПК України, ст.ст. 80, 83 ЦК УРСР, ст.ст. 261, 264 ЦК України.

У відзиві на касаційне подання відповідач просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційне подання –без задоволення.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування Дніпропетровським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційне подання задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, і це відповідає наявним у справі матеріалам, на виконання постанови КМУ від 07.02.1996 "Про забезпечення сільського господарства зернозбиральною технікою", наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України, Міністерства фінансів України та Державного комітету України по матеріальних резервах від 22.05.1996 за № 155/113/63 був затверджений Порядок передачі сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб’єктам господарювання зернозбиральних комбайнів фірми "Джон Дір", проведення розрахунків за отриману ними техніку і поставку до державного резерву сільськогосподарської продукції, який діяв до 22.08.1997.

Відповідно до вимог зазначеного Порядку, корпорація "Украгропромбіржа" отримує за рахунок кредитів Ексімбанку США та інших банків-кредиторів сільськогосподарську техніку "Джон Дір" і поставляє її сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб’єктам господарювання під заставу продовольчого зерна і іншої продукції, які будуть вирощуватись і вироблятись в період з 1996 по 2001 роки на підставі укладання з ними договорів на умовах розстрочки платежу терміном на 5 років; передача техніки фірми "Джон Дір" на умовах розстрочки платежу здійснюється корпорацією "Украгропромбіржа" актом передачі-приймання зернозбиральних комбайнів фірми "Джон Дір" і після передачі техніки власником її є одержувач; сільськогосподарські товаровиробники та інші суб’єкти господарювання за отриману техніку розраховуються з корпорацією "Украгропромбіржа" шляхом щорічної до 1 жовтня поставки продовольчого зерна м’якої пшениці третього класу (з урахуванням сплати відсотків та всіх витрат, пов’язаних з обслуговуванням кредитів) до державного резерву в кількості, передбаченій договорами на дату одержання техніки із розрахунку 115 дол. США (у валюті України за курсом Національною банку на момент здачі зерна) за одну тонну без ПДВ протягом 5 років на умовах розстрочки платежу та поставки в рахунок держрезерву сільгосппродукції як плати за техніку, одержану згідно з актом передачі-приймання зернозбиральних комбайнів фірми "Джон Дір", або власними коштами (з урахуванням відсотків за користування кредитом) відповідно до курсу Національного банку України на день розрахунків з державним бюджетом.

27.09.1996 між корпорацією "Украгропромбіржа" - постачальник (продавець), АП "Надія" - товаровиробник (покупець), КХП № 1 - хлібоприймальне підприємство був укладений договір № 66 за формою, визначеною як додаток № 1 до названого вище Порядку. Згідно умов договору постачальник зобов’язався поставити і передати товаровиробнику комбайн М-9500 ціною 163183,40 дол. США, жатку для кукурудзи 893 ціною 36763,20 дол. США, запасні частини ціною 11064,90 дол. США, всього на суму 211012,00 дол. США. При цьому, товаровиробник зобов’язався поставити хлібоприймальному підприємству для розрахунків з корпорацією "Украгропромбіржа" за отриману техніку 30 т продовольчого зерна м’якої пшениці 3-го класу в строки по пізніше 1 жовтня щорічно з 1996 по 2001 роки, а хлібоприймальне підприємство зобов’язалося протягом 6 років прийняти названу кількість продовольчого зерна, забезпечити зберігання, окремий облік та передачу прийнятого від товаровиробника зерна до державного резерву та корпорації "Украгропромбіржа".

По акту передачі-приймання № 66 від 30.09.1996 корпорація "Украгропромбіржа" передала відповідачу комбайн М-9500 та жатку для кукурудзи на загальну суму 151314 дол. США.

Судами також встановлено, що названі особи уклали між собою також трьохсторонній договір № 66 від 23.04.1997, за умовами якого корпорація зобов’язалася передати відповідачу жатку для зернових ф.22, приставку для збирання соняшнику та ремінний підбирач, до комплекту яких входять запасні частини, на загальну суму 2184 дол. США, а відповідач зобов’язався до 1 жовтня щорічно проводити розрахунки до державного бюджету за отриману техніку.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з ст. 71 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до господарського суду Кіровоградської області у лютому 2007 року, тобто з пропуском встановленого трьохрічного строку позовної давності, оскільки щороку розрахунки за вказаними договорами поставки сільськогосподарської техніки мали проводитися до першого жовтня, а тому право на позов за цими договорами починалося відповідно 01.10.1996, 01.101997, 01.10.1998, 01.10.1999, 01.10.2000, 01.10.2001 та закінчилося у конкретному випадку відповідно через три роки. Відповідно до ст. 80 ЦК України закінчення строку позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмови у позові.

Наведеним обставинам суди дали належну оцінку і дійшли до вірного висновку щодо відмови позивачу в позові, оскільки останнім не наведено поважних причин пропуску строку позовної давності.

При цьому, судами було враховано, що станом на 01.01.2004 не сплив строк позовної давності щодо зобов’язань відповідача по поставці продовольчого зерна м’якої пшениці 3-го класу та розрахунку грошовими коштами станом по зобов’язаннях на 01.10.2001. Однак, оскільки відповідач до прийняття рішення у справі заявив про застосування позовної давності, суди, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України та п. 6 Прикінцевих та перехідних положень до цього ж кодексу, обґрунтовано відмовили і в цій частині позовних вимог.

Таким чином, оспорювана постанова апеляційної інстанції винесена на підставі фактичних обставин справи, відповідає вимогам діючого законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання заступника прокурора Дарницького району міста Києва залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 та рішення господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2007 у справі № 3/45 залишити без змін.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.