СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.01.08
Справа №  22/32/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За
позовом: Приватного підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1),

до відповідача:
Відкритого акціонерного товариства “Науково-інженерного центру “ЗТЗ-Сервіс”
(69069, м. Запоріжжя, вул Дніпропетровське шосе, 11)

Представники:

Суддя Скиданова Ю.О.

Від позивача:

ОСОБА_1-паспорт НОМЕР_1
ОСОБА_2-довіреність №01/07 від 29.01.2007 р. ОСОБА_3 -довіреність №02/07 від
10.12.2007 р.

Від відповідача:

Не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області звернувся позивач  приватний
підприємець ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідача  відкритого акціонерного товариства
“Науково-інженерного центру “ЗТЗ-Сервіс” 46423,00 грн., що складається з
29000,00 грн. основного боргу та 17423,00 грн. штрафних санкцій за порушення
умов договору.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 15.12.2006 р. порушено провадження по справі №22/32/07,
судовий розгляд якої призначено на 29.01.2007 р..

Розгляд справи відкладався на
08.02.2007 р..

У судовому засіданні 08.02.2007
р.  позивач надав до суду заяву про
збільшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на свою
користь 51575,50 грн., що складається з 29000,00 грн.  заборгованості, 2875,50 грн. пені, 19700,00
грн. штрафу.

Заява позивача про збільшення
розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, забезпечена державним
митом, не порушує діючого законодавства, прав та охоронюваних законом інтересів
сторін учасників судового процесу та інших осіб, тому судом задовольняється та
приймається до розгляду. Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

У судовому засіданні 08.02.2007 р.
оголошувалась перерва до 15.02.2007 р..

Ухвалою суду від 15.02.2007 р. на
підставі ст. 41 ГПК України було призначено судову будівельно-технічну
експертизу, у зв'язку з чим провадження у справі було зупинено до закінчення
судової будівельно-технічної експертизи та надходження  її висновку до господарського суду
Запорізької області.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 12.11.2007 р. провадження по справі було поновлено з
17.12.2007 р., судове засідання призначено на 17.12.2007 р.. У судовому
засіданні оголошувалась перерва до 08.01.2008 р..

У судовому засіданні 08.01.2008 р.
розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України, за погодженням
представників позивача, суддею оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розгляд справи проводився при
застосуванні технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав, що викладені в позовній заяві та в заяві про
уточнення позовних вимог. Зазначає, що на виконання умов договору №034/2006
позивачем було виконано роботи по виготовленню та встановленню
каркасно-тентового павільйону з  дахом,
що відмикається, двома торцевими входами
та комплектом монтажних лесів, згідно Додатку №1 та Додатку №2 до
Договору. Вартість робіт за договором складає 104000,00 грн., оплата
здійснюється поетапно. Відповідач частково оплатив вартість виконаних робіт.
Позивач зазначає, що ним було виконано всі роботи згідно умов договору, однак
відповідач відмовляється підписувати акт здачі-прийняття виконаних робіт від
17.07.2006 р. (надалі акт) та остаточно оплатити виконані позивачем роботи на
суму 29000,00 грн., що понудило позивача звернутися до суду за захистом своїх
прав та законних інтересів.

Відповідач в судовому засіданні
пояснив, що відмовляється від підписання акту, оскільки позивач при виконанні
підрядних робіт відступився від Технічного завдання (Додаток №3 до Договору
№034/2006 від 13.04.2006 р.), при цьому зазначив, що в “Технічному описі
каркасно-тентового павільйону” вказано, що відкриття-закриття пройомів
забезпечується за допомогою механічних пристроїв, які входять до конструкції
павільйону, однак при перевезенні частин
павільйону на місце встановлення і в процесі монтажу, в присутності
представника ПП ОСОБА_1, відповідачем виявлено невідповідність поставки вимогам
договору, а саме відсутність механізмів відкриття пройомів покрівлі, що повинні
входити до конструкції павільйону. Окрім того, при розгляді відповідачем
Керівництва по монтажу та експлуатації каркасно-тентового павільйону №5001  було виявлено, що конструкція поставленого
павільйону  не відповідає технічним
вимогам договору, оскільки п. 1.4. цього документу визначає, що “Відкриття та
закриття пройомів здійснюється за допомогою підйомно-транспортної техніки”. У
зв'язку з чим,  відповідач відмовляється
від прийняття відповідних робіт та їх оплати їх.

При розгляді даного спору судом
встановлено, що 13 квітня 2006 р. між приватним підприємцем ОСОБА_1
(виконавець, позивач по справі)  та  відкритим акціонерним товариством “Науково-інженерного
центру “ЗТЗ-Сервіс” (замовник, відповідач по справі) було укладено договір
№034/2006 на виконання робіт по виготовленню та встановленню обладнання (надалі
Договір), відповідно до п.1 якого,
відповідно виданому замовником технічному завданню, виконавець бере на
себе зобов'язання виконати, а замовник, на умовах даного договору, прийняти та
оплатити роботи, найменування (асортимент), ціна та кількість, а також
строки  виконання яких  зазначені в специфікаціях №1 (додаток №1) та
розподільчої відомості (додаток №2), які є невід'ємними  частиною Договору.

Ціна робіт є договірною та
зазначена в Специфікації №1. Загальна сума договору складає 104000,00 грн. (п.3
Договору).

Замовник здійснює попередню оплату
за роботи по  виготовленню обладнання на
першому етапі, в сумі 50000,00 грн., на протязі трьох банківських днів з
моменту підписання договору, в безготівковій формі шляхом перерахування
грошових коштів  на поточний рахунок
виконавця (п. 4.1. Договору).

Як свідчать матеріали справи
замовник оплатив перший етап робіт за Договором згідно рахунку №К-0000300 від
13.04.2006 р..

28.04.2006 р. між сторонами
підписано акт передачі технічної документації (а.с. 14).

Замовник здійснює  попередню оплату за роботи по виготовленню
обладнання  на другому етапі в сумі 25000,00
грн. на протязі трьох банківських днів з моменту підписання проміжного акту
виконаних робіт, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на
поточний рахунок виконавця (п. 4.5. Договору).

В матеріалах справи міститься
підписаний сторонами проміжний акт приймання-передачі  виконаних робіт від 10 травня 2006 р. по
першому етапу, який є фактично підставою
для оплати відповідачем  другого
етапу робіт.  Замовник оплатив 25000,00
грн. за виконання робіт другого етапу за рахунком №К-0000308 від 11.05.2006 р.
належним чином.

Відповідно до видаткової накладної
№К-0000446 від 22.06.2006 р. (на виконання п.4.7. Договору) виконавець передав
представнику замовника за дорученням серія ЯМБ №450545 від 20.06.2006 р.
виготовлений каркасно-тентовий павільйон (14000х7000х6500) (копії накладної та
довіреності в матеріалах справи).

Замовник здійснює остаточний
розрахунок за роботи по виготовленню обладнання в сумі  25000,00 грн. на протязі п'ятнадцяти  банківських днів  з моменту передачі замовнику готового обладнання,  в безготівковій формі  шляхом перерахування  необхідних грошових коштів на поточний
рахунок виконавця (п.4.9. Договору).

Згідно з Додатком №2 до Договору,
роботи по збиранню та монтажу каркасно-тентового павільйону виконує замовник, а
виконавець  здійснює авторський
нагляд  (шеф-монтаж) за виконанням цих
робіт.

Відповідно до п.4.11. Договору,
замовник зобов'язується прийняти
виконані роботи (передбачені розподільчою відомостю (Додаток №2), за
участю виконавця,  з підписанням
уповноваженим представником замовника “Акта приймання-передачі виконаних робіт
”,  не пізніше дня наступного за днем
завершення виконавцем робіт....

Замовник здійснює  повний розрахунок  за виконані роботи,  передбачені розподільчою відомістю (додаток
№2), в сумі 4000,00 грн., в безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, на
протязі  трьох банківських днів з моменту
підписання “Акта приймання-здачі виконаних робіт” (п.4.12. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору, виконавцем
робіт  по виготовленню павільйону, бала
надана замовнику робіт (відповідачу) схема розміщення  приярків, вимоги до  фундаментів
і схема загального вигляду каркасно-тентової  конструкції , з подальшим підписанням
сторонами проміжного акту здачі-приймання робіт від 10.05.2006 р., де
зазначалось, що роботи виконуються в установленому порядку   відповідно до умов договору. Суд встановив,
що в наданій схемі  загального вигляду
каркасно-тентової конструкції не зазначалось
детального опису (специфікації) використовуваних матеріалів, вузлів,
з'єднань , механізмів і деталей, та їх необхідної кількості.

Згідно  матеріалів справи, роботи по монтажу
каркасно-тентового павільйону були фактично виконані  17.07.2006 р., про що складено відповідний
акт №1 приймання-здачі виконаних робіт, який підписано з боку ПП ОСОБА_1.
Зазначений  акт замовник відмовився
підписати, посилаючись на те що виготовлений каркасно-тентовий павільйон не
відповідає технічному завданню (Додатку №3 до Договору).

Зазначене заперечення відповідача
судом до уваги не приймається на підставі наступного.

Відповідно п.2 Договору, якість
обладнання та монтажні роботи повинні відповідати умовам -технічного завдання
(Додатку №3 до Договору), Керівництву з монтажу та експлуатації
каркасно-тентового павільйону.

В матеріалах справи міститься
технічне завдання  підписане 13.04.2006
р. замовником, та Керівництво з монтажу та експлуатації каркасно-тентового
павільйону  №5001 виготовленого станом на
22.06.2006 р., яке виготовлене позивачем на підставі Додатку №3 до
Договору.

Експертним висновком №654 судової
будівельно-технічної експертизи  від
09.10.2007 р. проведеної Дніпропетровським НДІ судових експертиз (оригінал в
матеріалах справи),  визначено, що  каркасно-тентовий павільйон виготовлений ПП
ОСОБА_1на замовлення ВАТ НІЦ “ЗТЗ-Сервіс” за договором №034/2006 від 13.04.2006
р. відповідає п.1.4. Керівництва з монтажу та експлуатації №5001, але не
відповідає п. 2  Технічного завдання
(додатку №3 до Договору).

Суд звертає увагу на те, що
відповідно до п.7 “Свідоцтво про приймання” Керівництва з монтажу та
експлуатації №5001, каркасно-тентовий павільйон відповідає вимогам виданого
технічного завдання та визнаний представником відповідача придатним до
експлуатації, про що свідчить підпис повноважної особи відпорвідача (а.с. 40).

Таким чином, суд дійшов висновку,
що відповідач безпідставно відмовився прийняти виконані позивачем за договором
роботи та здійснити їх остаточну оплату.

Враховуючи вищевстановлене, суд
вирішив позовні вимоги задовольнити частково на підставі наступного.

За своєю природою правовідносини
сторін є господарськими.

Відповідно до ч. 1 ст. 175
господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчиняти певну
господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а
управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються цивільним кодексом України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України, зокрема
п.п. 1, 7 встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім випадків, передбачених
законом.

Аналогічний припис містить
цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язані встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Встановлено, що позивач належним
чином виконав умови Договору, що підтверджується матеріалами справи.

Встановлено, що відповідач
зобов'язання за Договором, щодо оплати у повному обсязі не виконав, здійснив
часткову оплату вартості Договору, внаслідок чого на день розгляду справи у
суді за відкритим акціонерним товариством “Науково-інженерного центру
“ЗТЗ-Сервіс” склалася заборгованість у розмірі 25000,00 грн. за виконані роботи
по виготовленню тентового павільйону,  4000,00
грн.  за надані послуги з авторського
нагляду (шеф-монтажу) за виконанням робіт по збиранню та встановленню
каркасно-тентового  павільйону.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 25000,00 грн.   за виконані роботи по виготовленню тентового
павільйону,  4000,00 грн.  за надані послуги з авторського нагляду
(шеф-монтажу) за виконанням робіт по збиранню та встановленню каркасно-тентового  павільйону, суд визнав документально
підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд
стягнути на підставі  п.5.4 та п.5.6.
Договору з відповідача  2487,50 грн. пені
за період з 14.07.2006 р. по 29.01.2007 р. за прострочення оплати за виконані
роботи по виготовленню каркасно-тентового павільйону,  388,00 грн.
пені за прострочення  оплати за
надані послуги з авторського нагляду (шеф-монтажу)  та 19700,00 грн. штрафу за період з
17.07.2006 р. по 29.01.2007 р.  за
прострочення оформлення акту приймання-передачі виконаних робіт.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши надані позивачем докази, суд вважає заявлені позовні вимоги в частині
стягнення пені та штрафу такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду
на таке:

Згідно з п. 2. ст. 193 ГК України,
кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси іншої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною першою статті 546 ЦК
України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошових сум
(неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських правовідносин
зобов'язується сплатити в разі невиконання або неналежного виконання
господарських зобов'язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які боржник повинен передплатити кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється  у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання
за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України).

Стаття 549 Цивільного кодексу
України дає визначення неустойки, відповідно до якої неустойкою (штрафом пенею)
є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові і разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 5.4. Договору за
необґрунтоване прострочення оформлення документів згідно п.п. 4.4, .4.7, 4.11
Договору, виконавець  має право вимагати
від замовника штраф в розмірі 100,00 грн. за кожен день прострочення  оформлення замовником за кожним документом.

Як було встановлено вище, відповідач
безпідставно відмовився підписати акт №1 приймання-здачі  виконаних робіт від 17.07.2006 р., у зв'язку
з чим, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено до стягнення  штраф в сумі 19700,00 грн. на підставі п.5.4.
Договору.  Розрахунок штрафу судом
перевірено у судовому засіданні.

Відповідно до п.5.6. Договору
сторони визначили, що за прострочення перерахування або перерахування не у
повному обсязі  суми остаточного
розрахунку відповідно до п. 4.9 та 4.12 договору виконавець  має право вимагати  від замовника штраф в розмірі 0,05 % від
несплаченої (недоплаченої) суми по остаточному розрахунку за кожен день
прострочення  але не більш подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в період стягнення.

Згідно з  п.6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких
визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими
коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону
України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань”,  платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею
1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання могло
бути виконано (п.6 ст. 232 ГК України).

При перевірці наданого до суду
розрахунку заявленої до стягнення пені, судом було встановлено, що її
нараховано більш ніж за шість місяців та не врахованого норми ст.ст. 1,3 Закону
України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”,
пеню обчислено не за подвійною обліковою ставкою НБУ. Судом перераховано
заявлену до стягнення пеню відповідно до вимог
Закону за подвійною обліковою ставкою НБУ, та встановлено, що пеня за
прострочення  відповідачем строку
остаточної оплати за роботи по виготовленню каркасно-тентового  павільйону за період з 14.07.2006 р. по
14.01.2007 р.  складає 2142,47 грн., пеня
за  прострочення перерахування сум за
надані позивачем послуги з авторського нагляду (шеф-монтажу) за період з
20.07.2006 р. по 20.01.2007 р. складає 342,79 грн..

Розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають істотне значення (п.3  ст. 551 ЦК України).

Згідно з п.1 ст. 233 ГК України
у  разі
якщо  належні  до сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора,
суд  має  право
зменшити розмір  санкцій.  При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь  у  зобов'язанні;
не  лише  майнові,
але  й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення, має право: зменшувати
у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені),  яка
підлягає   стягненню   зі
сторони,   що   порушила зобов'язання.

Враховуючи той факт, що штрафні
санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд вирішив
застосувати п.3 ст. 551 ЦК України, п.1 ст. 233 ГК України,  п.3 ст. 83 ГПК України, , позовні вимоги
задовольнити частково, зменшити суму нарахованих штрафу до 5000,00 грн., пені
до 2000,00 грн..

Судові витрати у відповідності до
ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.
Витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи залишити за
відповідачем.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82- 85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного
товариства “Науково-інженерного центру “ЗТЗ-Сервіс” (69069, м. Запоріжжя, вул
Дніпропетровське шосе, 11,п/р 7447 в філії ЗЦВ “Промінвестбанк” в м.
Запоріжжя, МФО 313355, ) на користь приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_2 і філії ЗОУ ВАТ “Державний ощадний банк України”
в м. Запоріжжя, МФО 313957, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) 29000,00 грн. основного боргу,
5000,00 грн. штрафу, 2000,00 грн. пені, 511,85 грн. державного мита, 116,82
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати
наказ.

3.          В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлене і підписане
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 01.02.2008 р..

Суддя
Ю.О. Скиданова