ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.02.08 Справа №13/539-пн-07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді Хуторной В.М. , Мойсеєнко Т. В. , Мірошниченко М.В.

при секретарі Пересада О.В.

За участю представників від позивача – Куцак А.П., довіреність від 30.10.2007 р.; представники від відповідача та третьої особи – не з’явилися;

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства видавництво «Наддніпрянська правда» на рішення господарського суду Херсонської області від 24.12.2007 р. у справі № 13/539-ПН-07

за позовом: Науково – виробничого приватного підприємства «Днепр – 2», м. Херсон (далі НВПП «Днепр – 2»);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон – Агро», м. Херсон (далі ТОВ «Регіон – Агро»);

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Відкрите акціонерне товариство видавництво «Наддніпрянська правда», м. Херсон (далі ВАТ видавництво «Наддніпрянська правда»);

про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно;

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 328 від 25.02.2008 р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя – Хуторной В.М. (доповідач), судді – Мойсеєнко Т.В., Мірошниченко М.В., якою справу прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 24.12.2007 р. у справі № 13/539-ПН-07 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано за позивачем право власності на нерухоме майно, розташоване по Миколаївському шосе, 5 км. у м. Херсоні, у складі: базисного складу – літера «А» загальною площею 2196,1 кв. м.; гаражу – літера «Б» загальною площею 276 кв. м.; гаражу - літера «В» загальною площею 94,7 кв. м.; прохідної – літера «Г» загальною площею 8,6 кв. м.; загальної щитової – літера «Д»; навісу – літери «Е», «Ж», «З», «И»; огорожі - №№ 1,2,3,4; залізниці - №5; зливної ями - №№6,7,8; мостіння - №№І,Іа,ІІ,ІІІ,ІV та стягнуто з відповідача на користь позивача 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення мотивовано тим, що договір купівлі – продажу від 26.04.2004 р., укладений між ВАТ видавництвом «Наддніпрянська правда» та ТОВ «Регіон – Агро», за яким останній набув права власності на реалізоване в подальшому майно, визнано недійсним 24.05.2007 р. постановою Вищого господарського суду України у справі 3/90-ПД-05. Проте, договір купівлі – продажу між ТОВ «Регіон – Агро» та НВПП «Днепр – 2» укладено 16.05.2007 р., тобто до дня визнання договору купівлі – продажу від 26.04.2004 року недійсним.

При цьому, безпосередньо в тексті договору купівлі – продажу від 16.05.2007 р. (пункти 1.2,1.3) зазначено, що право власності продавця підтверджується договором купівлі – продажу, зареєстроване від 26.04.2004 р. та воно зареєстроване в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації, про що свідчить Витяг №3801695 від 09.06.2004 р. Ці обставини були досліджені нотаріусом при нотаріальному посвідчені договору. Отже, станом на час укладання договору від 16.05.2007 р. відповідач являвся належним та повноважним продавцем спірного майна, а покупець, тобто позивач за даною справою, - добросовісним його набувачем.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ВАТ видавництво «Наддніпрянська правда», третя особа по справі, звернулося з апеляційною скаргою в якій зазначає, що господарським судом не взято до уваги те, що постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2007 р. договір купівлі – продажу від 26.04.2004 р. визнано недійсним, а позовну вимогу про двосторонню реституцію передано до господарського суду Херсонської області для вирішення по суті. Так, судом встановлено, що склад відчужений неправомірно, що завдало шкоди інтересам держави, так як склад входить до складу єдиного майнового комплексу видавництва «Наддніпрянська правда», який передано до статутного фонду та заборонено відчуження такого майна. На думку заявника апеляційної скарги, при укладанні договору купівлі - продажу між позивачем та відповідачем на спірне майно порушено приписи ст. ст. 658, 659 ЦК України, зокрема відповідач не мав права продажу товару, оскільки не був його власником. ТОВ «Регіон – Агро» реалізував спірне майно в той час, коли спір відносно нього розглядався Вищим господарським судом України, завідома знаючи, що подібні дії унеможливлять виконання рішення в майбутньому. Вважає, що НВПП «Днепр – 2» не є добросовісним набувачем майна, бо єдиним власником спірного майна на теперішній час є ВАТ видавництво «Наддніпрянська правда». Просить суд скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 24.12.2007 р. у справі № 13/539 – ПН -07.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явилися, про причину неявки суд не повідомили.

НВПП «Днепр – 2», позивач та відповідач по справі ТОВ «Регіон-Агро» у відзивах на апеляційну скаргу вказують на законність та обґрунтованість судового рішення. Просять суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

Представник позивача у судовому засіданні заперечує проти доводів апеляційної скарги та підтримує доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

За заявою представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за його згодою у судовому засіданні 26.02.08 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору. 16 травня 2007 року між НВПП «Днепр-2» та ТОВ «Регіон-Агро» укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач продав позивачеві нерухоме майно, розташоване по Миколаївському шосе, 5 км. у м. Херсоні, у складі: базисного складу – літера «А» загальною площею 2196,1 кв. м.; гаражу – літера «Б» загальною площею 276 кв. м.; гаражу - літера «В» загальною площею 94,7 кв. м.; прохідної – літера «Г» загальною площею 8,6 кв. м.; загальної щитової – літера «Д»; навісу – літери «Е», «Ж», «З», «И»; огорожі - №№ 1,2,3,4; залізниці - №5; зливної ями - №№6,7,8; мостіння - №№І,Іа,ІІ,ІІІ,ІV. Пунктом 2.1. договору вартість майна сторонами визначена в розмірі 714000 грн. яка повинна бути сплачена покупцем протягом 3-х місяців в строк до 16 серпня 2007 року. В пункті 3.1. договору сторони договору обумовили момент переходу права власності на реалізоване майно, зазначивши, що право власності виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього договору.

Договір був внесений до Державного реєстру правочинів 16.05.07 р. підтвердженням чому є Витяг № 3987374 від 16.05.2007 р., а 18 травня 2007 р. Херсонським державним бюро технічної інвентаризації здійснено реєстрацію права власності НВПП «Днепр-2» на придбане за договором майно з видачею Витягу № 14608700 від 18.05.2007 р.

На виконання умов договору позивачем перераховано відповідачу суму вартості майна, доказом чому є банківські виписки (а. с. 14-26).

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Господарським судом Херсонської області правильно викладено обставини справи та надана правова оцінка договору із посиланням на: статтю 655 Цивільного кодексу України (за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму); статтю 656 ЦК України (предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний. набутий) продавцем у майбутньому; статтю 657 ЦК України (договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації); статтю 334 ЦК України (право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації); статтю 204 ЦК України (правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним).

Також правильним є висновок господарського суду, що позивач у відповідності до положень статті 328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а також право власності вважається набутим, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, набув право власності на нерухоме майно за договором купівлі-продажу від 16 травня 2007 року.

Разом з тим, господарським судом Херсонської області не враховано вимоги ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. З тексту позовної заяви не вбачається що відповідачем, або іншою особою порушуються або оспорюються права чи охоронювані інтереси позивача. Лист відповідача, датований 30.10.07 р. не обґрунтований правовими нормами, не є правочином у розуміння ст. 202 ЦК України та не створює для позивача будь-яких правових наслідків. За таких підстав колегія суддів вважає, що право власності позивача на нерухоме майно за договором купівлі-продажу від 16 травня 2007 року з боку позивача на дату звернення із позовом до господарського суду є непорушеним, тому у задоволенні позову про захист права власності слід відмовити на підставі п. 3 ст. 16 ЦК України, через зловживання правом.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на зміст п. 2 ст. 386 ЦК України, яким встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Спірне майно від добросовісного набувача, яким вважається позивач, може бути витребувано лише з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України (1. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

2. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

3. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.).

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства видавництво «Наддніпрянська правда» задовольнити частково. Рішення господарського суду Херсонської області від 24.12.2007 р. у справі № 13/539-ПН-07 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України 29.02.2008 р.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді Хуторной В.М.

Мойсеєнко Т. В. Мірошниченко М.В.