ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2008 Справа № 11/520-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

Прудніков В.В. (доповідач)

суддів

Герасименко І.М., Ясир Л.О.

при секретарі судового засідання:

Корх Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача

представник позивача в судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

від відповідача:

Мовсесова Анна Генадіївна, довіреність №б/н від 21.12.07, представник;

Редькін Микола Іванович, паспорт серії АЕ №371353 від 09.09.96, директор;

Гордієнко Тетяна Олександрівна, довіреність №б/н від 03.03.08, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства “Завод монтажних виробів”, м.Дніпропетровськ

на рішення

від 18.12.2007р.

господарського суду

Дніпропетровської області

у справі

№ 11/520-07

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Океанмашенерго” м. Дніпропетровськ

до

Відкритого акціонерного товариства “Завод монтажних виробів” м. Дніпропетровськ

про

стягнення 6550 грн. 83 коп.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2007 року у справі № 11/520-07 (суддя Мельниченко І.Ф.) стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Завод монтажних виробів", м. Дніпропетровськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмашенерго", м. Дніпропетровськ 6550, 83 грн. пені, 102 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відкрите акціонерне товариство “Завод монтажних виробів”, м.Дніпропетровськ звернулось з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, прийняти нове рішення, яким відмовити товариству з обмеженою відповідальністю ”Океанмашенерго” у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Океанмашенерго” м. Дніпропетровськ відзив на апеляційну скаргу не надало, явку представника у судові засідання які були призначені на 04.03.08р., 20.03.08р. не забезпечило, про час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Між відкритим акціонерним товариством “Завод монтажних виробів” м. Дніпропетровськ (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю ” Океанмашенерго” м. Дніпропетровськ (Покупець) укладено договір поставки № 23 від 11.08.2006року.

Відповідно до п.1.1 договору Постачальник зобов’язується виготовити, поставити і передати у власність Покупцю комплект вузлів та деталей фільтра технічної води (ФСЦ-500) , а Покупець передати комплект документів, прийняти і оплатити роботу в порядку і на умовах, передбачених договором.

Пунктом 3.1 договору встановлена форма оплати –передплата 30% від узгодженої вартості Продукції, та проведення повного розрахунку по факту поставки. Строки поставки продукції визначено п.5.4 договору - на протязі 60 календарних днів від дати отримання передплати.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Платіжним дорученням №89 від 29.08.06р. позивачем перераховано передплату у сумі 10725 грн.00коп. Відповідно до п.5.4 договору відповідач повинен був здійснити поставку продукції у строк до 29.10.06р. Фактично поставка продукції здійснена –04.12.06р., що підтверджується видатковою накладною № РН-204 від 04.12.06р., та актом здачі прийняття № ОУ-0000320. Тобто відповідачем зобов’язання по поставці продукції здійснено з порушенням строків встановлених договором.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.3 договору встановлена відповідальність Постачальника за порушення строків поставки у вигляді штрафу у розмірі 0,5% від вартості не поставленої продукції за кожен день прострочки.

Оскільки прострочка поставки продукції мала місце, вимоги позивача про стягнення неустойки є правомірними. Неустойка за прострочку поставки продукції за період з 04.12.06р. по 29.10.06р. підлягає стягненню у сумі 6435 грн.00коп. Нарахування інфляційних втрат на суму штрафних санкцій діючим законодавством не передбачено, тому в частині стягнення 115 грн. 83 коп. інфляційних позов задоволенню не підлягає.

Доводи відповідача викладені у апеляційній скарзі колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не можуть служити підставою для відмови у позові в частині стягнення неустойки за прострочку поставки продукції.

Докази несвоєчасності передачі комплекту документів відповідно до п.1.1 договору відповідач не надав. Посилання у якості причини прострочки, виконання зобов’язання на вимоги Покупця виконати зборку фільтра та провести випробувальні роботи також документально не підтверджено, договором проведення випробувальних робіт не передбачено.

Посилання відповідача на те, що спірним договором оплата штрафних санкцій у вигляді пені не передбачена також є безпідставними.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пеня є різновидністю неустойки яка нараховується за несвоєчасне виконання зобов’язання , та стягується безперервно за кожен день прострочення виконання, обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання.

Виходячи із змісту п.7.3 договору, враховуючи те, що сторонами встановлено стягнення санкцій за кожен день прострочки виконання зобов’язання, колегія суддів приходить до висновку, що сторонами фактично було передбачено стягнення неустойки у вигляді пені. Тому позивачем правомірно пред’явлено позов саме про стягнення пені за порушення договірних зобов’язаннь.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ст.ст.99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Завод монтажних виробів”, м.Дніпропетровськ – задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.07р. у справі № 11/520-07 - змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмашенерго", (м. Дніпропетровськ, вул.Гаванська,16, р/р 0100 в ДОД ВАТ ”Райффайзен Банк Аваль” МФО 305653, ) на користь відкритого акціонерного товариства "Завод монтажних виробів" ( вул. Гаванська,16, м. Дніпропетровськ , р/р 1911 в філії АКБ”Укрсоцбанк” МФО 305017, ) 6435 грн.00коп. пені, 99 грн. 19 коп. державного мита з урахуванням результатів розгляду апеляційної скарги,115 грн. 87 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати наказ.

Постанова може бути оскаржена у місячний строк до Вищого господарського Суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя В.В. Прудніков

Суддя І.М.Герасименко

Суддя Л.О.Ясир

З оригіналом згідно

Помічник судді Т.В.Виноградча

20.03.08р.