ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/543

28.01.08

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД», м. Київ

До           Товариства з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон», м. Київ

Товариства з обмеженою відповідальністю «Констеб ЛТД», м. Київ

Про повернення майна та відшкодування завданих збитків

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача           Циган В.В. –пред. по довіреності

Чернігова О.С. –пред. по довіреності

Від відповідача-1 не з’явився

Від відповідача-2 Утіралова А.М. –пред. по довіреності

В судовому засіданні оголошувалась короткочасна перерва в порядку ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про повернення майна та солідарне відшкодування завданих збитків, посилаючись на відсутність у відповідача-1 правових підстав для користування майном, яке відповідно до Договору купівлі-продажу державного майна від 30.05.1994 року належить на праві власності позивачеві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.07 р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 19.12.07 р.

Одночасно з позовом позивач заявив клопотання про забезпечення позову, в якому просив суд у відповідності до ст.ст. 66, 67 ГПК України вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: 147 кв. м. нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, 1, та належить на праві власності позивачу згідно Договору купівлі-продажу державного майна від 30.05.1994 р.

Відповідно до ст. 67 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Дослідивши подані позивачем документи , листування та докази , суд дійшов висновку, що клопотання позивача є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 09.11.2007р. накладенням арешту на майно, а саме на 147 кв.м нежитлового приміщення прийнято заходи забезпечення заявленого позову.

Представники відповідачів в судове засідання 19.12.07 р. не з’явилися, вимоги Ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали. Проте, до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшли клопотання від відповідача-1 та відповідача-2 про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю забезпечити явку повноважних представників.

Представники позивача проти задоволення зазначених клопотань не заперечували.

За таких обставин, суд визнав клопотання відповідачів обґрунтованими та задовольнив їх і ухвалою суду від 19.12.07 р. розгляд справи було відкладено на 22 січня 2008 року.

22.01.08 р. представники відповідачів в судове засідання вдруге не з’явилися. Від відповідача-1 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування клопотання належних доказів не надавалось.

Представники позивача проти заявленого клопотання заперечували та заявили письмове клопотання по розгляд справи за відсутності відповідачів відповідно до ст. 75 ГПК України посилаючись на те ,що своїми діями відповідача чинять перешкоди здійснення правосуддя та затягують розгляд господарської справи.

Суд визнав клопотання позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, розгляд справи було продовжено за відсутності представників відповідачів за наявними у справі доказами та матеріалами (ст.75 ГПК )

Позивачем були уточнені заявлені позовні вимоги.

Представники позивача підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні оголошувалась короткочасна перерва відповідно до ст. 77 ГПК України до 28.01.08 р.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У 1994 році між Українсько-італійським спільним підприємством «Денді», Українсько-італійським спільним підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Венето»та позивачем був укладений Установчий договір про створення та діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон»(надалі –Установчий договір).

Відповідно до п. 13 Установчого договору позивач в якості внеску до статутного фонду зобов’язався внести нежиле приміщення загальною площею 3000 кв. м., що складається з 3-4 секції споруди в будинку № 1 по пров. Лабораторному та належить на праві власності позивачу згідно Договору купівлі-продажу, вартість якого становить 356 495 000 карбованців, а частка відповідно дорівнює 10% Статутного фонду Товариства.

01 жовтня 1994 року згідно Акту позивач передав до статутного фонду відповідача-1 нежиле приміщення вартістю 356 495 000 українських карбованців, яке складається з 3 та 4 секцій загальною площею 3000 кв. м., та розташоване за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1.

Згідно протоколу № 2 від 16.05.1994 р. загальних зборів Товариства покупців членів трудового колективу Інституту бізнесу, менеджменту та перепідготовки кадрів Держкомгеології України; Блок-схемою поверху будівлі за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1 та Паспорту філіалу Інституту підвищення кваліфікації керівних працівників та спеціалістів Міненерго СРСР в м. Києві 3000 кв. м. складаються з 15 блоків по 200 кв. м., 7 блоків в 3-й секції та 8 блоків у 4-й секції.

Таким чином, до статутного фонду відповідача-1 не передавались кімнати проти ліфта з 1-го по 8-й поверх загальною площею 99 кв. м., приміщення біля сходів з 2-го по 8-й поверх загальною площею 28 кв. м., балкони по боках 3-ї та 4-ї секції з 1-го по 8-й поверх загальною площею 20 кв. м. Загальна площа перерахованих приміщень становить 147 кв. м.

Згідно договору оренди між відповідачем-1 та відповідачем-2 останньому були передані в оренду нежитлові приміщення 3-ї та 4-ї секції, в т.ч. і 147 кв. м., які належать на праві власності позивачу.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем-1 було незаконно привласнено 147 кв. м. нежитлових приміщень та передано в оренду відповідачу-2 без достатніх правових підстав.

Інвентаризуючи фактичні площі будівлі позивач звернувся з вимогою до відповідача повернути частину площ ,зокрема 147 кв.м та 5,4 кв.м . На лист позивача №53 від 12.10.2007р. відповідач повернув тільки кімнату 5,4 кв.м

У зв’язку з чим позивач просить суд зобов’язати відповідача-1 повернути позивачу 147 кв. м. нежитлових приміщень, які належать останньому на праві власності і розташовані в будинку № 1 по пров. Лабораторному.

Враховуючи те, що нежитлові приміщення загальною площею 147 кв. м. не передавались позивачем до статутного фонду відповідача-1, що було доведено в суді, надання їх в оренду відповідачем-1 здійснюється без достатніх правових підстав.

За період дії договору оренди нежитлових приміщень, укладеного між відповідачем-2 та відповідачем-1, останнім без достатніх правових підстав був отриманий прибуток від здачі в оренду приміщень загальною площею 147 кв. м. у період з 01.11.1998 р. по 01.11.2007 р., а також від здачі в оренду у період з 01.11.1998 р. по 31.10.2004 р. приміщення площею 5,4 кв. м. на технічному поверсі для обслуговування обладнання зв’язку, які належать на праві власності позивачу.

Таким чином, позивач вважає, що йому були спричинені збитки у сумі 1070334,79 грн. Розрахунок спричинених збитків позивач проводить за середньою ціною, по якій він здає нежитлові приміщення в цьому ж будинку іншим юридичним особам.

У зв’язку з вищенаведеним, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та з відповідача-2 на його користь кошти у сумі 1070334,79 грн.

Враховуючи те, що прибуток від здачі в оренду нежитлових приміщень був отриманий відповідачем-1, а також те, що відповідач-2 міг і не знати про дані обставини, суд вважає, що спричинені збитки у розмірі 1070334,79 грн. підлягають стягненню в повному обсязі за рахунок відповідача-1.

Також, позивач просить суд зобов’язати відповідача-1 та відповідача-2 не чинити перешкод позивачу щодо спільного користування сходовою частиною, що виходить до 9-го поверху та вхідних тамбурів загального користування площею 197,8 кв. м.

Розглянувши подані сторонами докази та вислухавши доводи представників позивача, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню за розрахунком позивача в частині нарахованих збитків.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача-1 (ст. 49 ГПК України).

Керуючись, ст.ст. 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, - ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2. Зобов’язати відповідача-1 повернути позивачу 147 кв. м. нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, 1, в секції 3 та 4, а саме: кімнати проти ліфта загальною площею 99 кв. м., приміщення біля сходів загальною площею 28 кв. м. та балкони по боках 3-ї та 4-ї секцій.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон»(м. Київ, пров. Лабораторний, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД»(м. Київ, пров. Лабораторний, 1, ), - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, збитки у розмірі 1070334 (один мільйон сімдесят тисяч триста тридцять чотири) грн. 79 коп., державне мито у розмірі 10788 (десять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 35 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Зобов’язати відповідача-1 та відповідача-2 не чинити перешкод позивачу щодо спільного користування сходовою частиною, що виходить до 9-го поверху та вхідних тамбурів загальною площею 197,8 кв. м.

5.Ухвалу суду про забезпечення позову (від 09.11.2007р.) скасувати визнавши її такою ,що втратила силу.

6.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Н. І. Качан