ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"19" лютого 2008 р.                                        Справа № 17/394/43

м. Чернігів                                                                                    «19 » лютого 2008 року

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача: Стоян В.А. –головний держподатінспектор, дов.№39/10/10 від 16.01.2008р.;

Представника відповідача: не з’явився.

В судовому засіданні присутній прокурор відділу прокуратури Чернігівської області Демидок Д.А., посвідчення №123 від 24.03.2005р.

матеріали справи №17/394/43

За ПОЗОВОМ: Прокурора Новгород-Сіверського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Новгород-Сіверському районі

16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. К.Маркса, 24

До ВІДПОВІДАЧА: Товариства з обмеженою відповідальністю „Нива”

16032, Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Мамекине

Про стягнення за рахунок активів 4476,29 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Новгород – Сіверського району в інтересах держави в особі ДПІ у Новгород-Сіверському районі пред’явлено позов ТОВ „Нива” про стягнення за рахунок активів податкового боргу з податку з доходів найманих працівників, фіксованого сільськогосподарського податку, податку з власників транспортних засобів та збору за забруднення навколишнього середовища на загальну суму 4476,29 грн.

В судовому засіданні 19.02.08р. представником Позивача надана письмова заява Позивача №185/10/10 від 11.02.08р. про відмову від позову в частині стягнення за рахунок активів 271 грн. 30 коп. податкового боргу по податку з власників транспортних засобів в зв’язку зі сплатою Відповідачем даної суми податкового боргу в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву або письмові пояснення суду не надав, представника для участі в судовому засіданні не направив, хоча тричі належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення про вручення поштового відправлення №735723, №758057, 780702 свідчать про вручення ухвали, повістки, копії позову з додатками 21.12.07р., 18.01.08р. та 01.02.08р. відповідно).

За таких обставин, неявка представника Відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши представника Позивача, Прокурора та дослідивши надані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю „Нива” зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності розпорядженням Новгород-Сіверської райдержадміністрації №107 від 28.03.2000р.

ТОВ „Нива” зареєстроване в ДПІ у Новгород-Сіверського районі як платник податків з 30.03.00р. за №67.

Відповідно до Закону України № 1251-ХІІ від 25.06.1991 р “Про систему оподаткування” Боржник є платником податків і тому зобов’язаний подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Ст. 11 названого закону встановлює, що за порушення податкових законів платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Згідно з, п.п.5.3.1 п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.00р. №2181-ІІІ (далі Закон №2181) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Станом на момент подання позову за Відповідачем рахується податковий борг: по фіксованому сільськогосподарському податку –3881,08 грн., по податку з доходів найманих працівників в сумі 302,98 грн., по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів –271,30 грн., зі збору за забруднення навколишнього природного середовища –20,93 грн.

По фіксованому сільськогосподарському податку в сумі —3881,08 грн. борг виник на підставі поданих розрахунків по фіксованому сільськогосподарському податку за 2005 рік в сумі 766,71 грн., за 2006 рік в сумі 766,71 грн., за ІІІ квартали 2007 року в сумі 41,85грн. Також, на підставі акту перевірки своєчасності сплати згодженого податкового зобов'язання платником податків №214 від 07.04.2005р. прийняте повідомлення-рішення №/0 від 07.04.2005р. в сумі 1007,85 грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення були отримані головним бухгалтером товариства особисто 11.04.05р. На підставі акту перевірки своєчасності плати узгодженого податкового зобов'язання платником податків №677 від 09.11.2005р. прийняте повідомлення рішення №/0 від 10.11.2005р. в сумі 79,72грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто 10.11.05р. На підставі акту перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання платником податків №190 від 11.04.2006р. прийняте повідомлення рішення №/0 від 11.04.2006 року в сумі 33,88 грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення було отримане головним бухгалтером товариства особисто 25.04.05р. На підставі акту перевірки №45 від 26.01.07р. прийняте повідомлення рішення №000651540/0 від 24.01.2007р. в сумі 85,46 грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто 26.01.07р. На підставі акту перевірки №133 від 23.03.07р. прийняте повідомлення рішення №/0 від 23.03.07р. в сумі 42,83 грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто 23.03.07р. На підставі акту перевірки №166 від 10.04.07р. прийняте повідомлення рішення №/0 від 10.04.07р. в сумі 0,86грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто. На підставі акту перевірки №267 від 14.05.07р. прийняте повідомлення рішення №/0 від 14.05.07р. в сумі 42,90 грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто 17.05.07р. На підставі акту перевірки №310 від 04.06.07р. прийняте повідомлення рішення №/0 від 04.06.07р. в сумі 0,86 грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто 05.06.07р. На підставі акту перевірки №495 від 18.09.07р. прийняте повідомлення рішення №/0 від 18.09.07р. в сумі 1628,07 грн. штрафних санкцій. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто. Враховуючи самостійне часткове погашення боргу в сумі 616,62 грн. залишок боргу складає 3881,08грн.

По податку з доходів найманих працівників борг виник на підставі повідомлення рішення №/0 від 19.09.07р. в сумі 302,98 грн. штрафних санкцій, прийнятого згідно акту перевірки №500 від 18.09.07р. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто.

По збору за забруднення навколишнього природного середовища борг виник на підставі повідомлення рішення №/0 від 18.09.07р. в сумі 67,75 грн. штрафних санкцій, прийнятого згідно акту перевірки №495 від 18.09.07р. Повідомлення-рішення було отримано головним бухгалтером Відповідача особисто 20.09.07р. Враховуючи самостійне часткове погашення боргу в сумі 46,82 грн. залишок боргу складає 20,93грн. штрафних санкцій.

Згідно п.1.3. ст.1 Закону №2181:

“Податковий борг (недоїмка) –податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.”

Згідно до п.5.1. ст.5 Закону №2181:

«Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.»

Відповідно до п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону №2181:

“Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.”

Доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень до суду чи органів державної податкової служби Відповідач не надав, а тому суми, визначені в них, є узгодженими.

Позивачем були сформовані податкові вимоги: перша №1/22 від 19.10.2001р. та №2/93 від 23.11.2001р., які були отримані головних бухгалтером Відповідача 19.10.01р. та 23.11.01р. відповідно.

Враховуючи, що узгоджений податковий борг самостійно Відповідачем не погашений, він підлягає стягненню за рахунок активів такого платника податків на підставі п.п.3.1.1 п.3.1. ст. 3 Закону №2181 в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги являються обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині.

В судовому засіданні 19.02.08р. представником Позивача надана письмова заява Позивача №185/10/10 від 11.02.08р. про відмову від позову в частині стягнення за рахунок активів 271 грн. 30 коп. податкового боргу по податку з власників транспортних засобів в зв’язку зі сплатою Відповідачем даної суми податкового боргу в повному обсязі.

Згідно ч.ч.1,3 ст.136 Кодексу адміністративного судочинства України:

“Позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.”

Відповідно до ч.ч.2.4 ст.112 Кодексу адміністративного судочинства України:

“Про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.”

Враховуючи, що відмова Позивача від позову про стягнення на даний час частково сплаченої суми податкового боргу є його правом, передбаченим вищенаведеними нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що часткова відмова Позивача від позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, а тому приймає часткову відмову Позивача від позову.

Згідно п.2 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України:

“Суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.”

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що провадження у справі в частині стягнення за рахунок активів 271 грн. 30 коп. податкового боргу по податку з власників транспортних засобів має бути закрите.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на Відповідача обов’язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення за рахунок активів 271 грн. 30 коп. податкового боргу по податку з власників транспортних засобів провадження у справі закрити.

3. Стягнути за рахунок активів з Товариства з обмеженою відповідальністю „Нива” (16032, Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Мамекине, код 30829380, р/р01 в ВАТ „Державний ощадний банк України” Новгород-Сіверське відділення №3048, МФО 343143):

на користь місцевого бюджету:

-          3881 грн. 08 коп. по фіксованому сільськогосподарському податку на р/р0352 УДК в Чернігівській області; отримувач –місцевий бюджет Мамекинської сільської ради;

-          302 грн. 98 коп. штрафних санкцій по податку з доходів найманих працівників на р/р0352 УДК в Чернігівській області; отримувач –місцевий бюджет Мамекинської сільської ради;

-          20 грн. 93 коп. штрафних санкцій по збору за забруднення навколишнього природного середовища на р/р0352 УДК в Чернігівській області; отримувач –місцевий бюджет Мамекинської сільської ради.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

4. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Дана Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

6. Дана Постанова після набрання законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                         І.В. Кушнір