ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.01.08 р.                     Справа № 13/177

Суддя господарського суду Донецької області І.Х. Темкіжев

при секретарі судового засідання Макаровій Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” м. Макіївка Донецької області

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

про: стягнення 2422грн.56коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Ахметова Н.В. (за довірен. № 07-5157 від 28.12.2007р.) –нач. претен.-пр. бюро;

від відповідача: Цвітун М.М.(за довірен. № Н-01/2219 від 06.07.07р.)– юрисконсульт

Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” м. Макіївка звернувся до господарського суду з позовом до державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення вартості недостачі продукції в розмірі 2 422грн.56коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розрахунок суми позову за недостачу вантажу, комерційні акти № БН 689969/63, № БН 689970/64 від 15.08.07р., накладну № 49742172, рахунок-фактуру № 26851 від 14.08.2007р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст.. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 08.01.08р. строк розгляду справи продовжений на 1 місяць.

Представник відповідача під час судових засідань заперечив проти позовних вимог, надав відзив на позовну заяву, в якому просить з посиланням на ст. 24 Статуту залізниць України в позовних вимогах відмовити, оскільки вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, що вказані вантажовідправником в накладній (в тому числі масу вантажу), в обов’язок залізниці перевіряти вірність відомостей, що вказані вантажовідправником в накладній не входить. Також відповідач посилається на те, що позивачем неправильно застосовані норми Правил перевезення вантажів, а саме, при розрахунку норми природної втрати позивач застосував 1% маси, а у п.27 Правил перевезення вантажів вказано, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здатні до перевезення у сирому(свіжому) або у вологому стані. У накладній та комерційному акті вказано, що вантаж при перевезенні знаходився у вологому стані, тобто відповідач вважає, що при визначенні відповідальної недостачі слід застосовувати 2% маси.

Представник позивача під час судових засідань підтримав позовні вимоги. Через канцелярію суду 18.12.07р. представив суду письмові заперечення на доводи відповідача, посилаючись на те, що к спірному вантажу необхідно застосовувати 1% норми недостачі як до мінерального палива. Крім того, гідно з посвідченням якості вантажовідправника та вантажоотримувача, результатів лабораторного аналізу, стан мінерального палива в межах свого встановленого граничного нормативу вологості. З огляду на це, позивач вважає, що вугілля кам’яне в спірних вагонах не можна вважати переданим до перевізки у вологому стані. Зазначені письмові заперечення з додатком, посвідчення якості вантажовідправника та вантажоотримувача додані до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, вантажовідправником – ТОВ „Димитровпогрузтранс” за залізничною накладною № 49742172 на адресу Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” м. Макіївка був відвантажений концентрат вугільний, вологий.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

За даними залізничної накладної № 49742172 на станції Красноармійськ Донецької області вагон 65709347 був прийнятий з вагою нетто 69тн., вагон 65244204 був прийнятий з вагою нетто 69тн.

На підставі актів загальної форми № 463, 464 від 15.08.07р. на станції призначення Кринична було здійснена комісійна перевірка зазначених вагонів на електронних вагах вантажоодержувача. Перевірка маси вантажу на станції призначення проведена згідно Правил видачі вантажів. За результатами перевірки виявилася недостача вантажу проти даних, зазначених у залізничних накладних у вагоні 65709347 у кількості 1,80т., у вагоні № 65244204 у кількості 3,70т. Це засвідчено в комерційних актах № БН 689969/63 та № БН 689970/64 від 15.08.07р., які у відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України є підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправників.

Також комерційним актом № БН689969/63 зафіксовано, що вантаж прибув вагоні з закритими люками та дверми, течі вантажу немає. Крім цього, комерційним актом з посиланням на акт загальної форми № 463 від 15.08.2007р. встановлений факт наявності у вагоні 65244204 з правої сторони по ходу поїзду над 5,6,7 люками поглиблення 3000х 1500х 500мм.

Комерційним актом № 689970/64 зафіксовано, що вантаж прибув в вагоні з закритими люками та дверми, течі вантажу немає. Крім цього, комерційним актом з посиланням на акт загальної форми № 464 від 15.08.2007р. встановлений факт наявності у вагоні 65709347 з правої сторони по ходу поїзду: над 1 люком поглиблення 1000 х 500 х 300мм., над 3,4 люками поглиблення 1500х1000х300мм.

Згідно ст. 110 Статуту та ст. 23 Закону України „Про залізничний транспорт” перевізник несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Частиною 2 ст. 23 цього Закону передбачена відповідальність залізниць за незбереження (втрату, недостачу, псування, пошкодження) прийнятого ними до перевезення вантажу у розмірі фактично завданої шкоди, якщо останні не доведуть, що втрата, недостача, псування, пошкодження відбулось не з вини залізниці. Аналогічний припис міститься у ст. 113 Статуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Ст. 6 Статуту залізниць України дано визначення поняття перевізні документи - це накладна та інші залізничні документи на вантаж. Цією ж статтею встановлено, що накладна - основний перевізний документ та є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів.

Згідно матеріалів справи у накладній № 49742172 у графі найменування вантажу зазначено - концентрат вугільний, вологий. Це ж саме підтверджується даними у комерційних актах.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що до спірного вантажу слід застосовувати норму недостачі 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Нестача згідно комерційного акту № БН 689969/63 складає – 3 700кг., згідно комерційного акту № БН 689970/64 складає – 1800кг. Відповідно до рахунку-фактури № 26851 від 14.08.2007р вартість 1 тонни вугілля становить 490грн. без ПДВ.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, сума недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізних документах, та заявлена у розмірі 2 422грн.56коп.

Але, з огляду на висновки суду, норма природної втрати за спірними вагонами складає 2,76т., отже відповідальна недостача - 2,74т., тобто вимоги позивача вважаються обґрунтованими у розмірі 1611грн. 12коп.

Враховуючи зазначене, суд вважає вимоги позивача у розмірі 811грн. 44коп. необґрунтованими та відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Зазначене спростовується встановленими актами поглибленнями над люками у спірних вагонах.

Відповідач не довів суду, що недостача вантажу відбулася не з вини залізниці.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах № БН 689969/63, № БН 689970/64 своїх зобов’язань за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у зв’язку з чим суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню у розмірі 1611грн. 12коп.

Витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 110, 113, 114, 127, 129 Статуту залізниць України, ст. ст.23, 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” м. Макіївка до державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення вартості недостачі продукції задовольнити частково, в розмірі 1 611грн. 12коп.

Стягнути з державного підприємства “Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” (86106, м. Макіївка, вул. Горького, 1; ) вартість недостачі продукції в розмірі 1 611грн.12коп., витрати по сплаті держмита у сумі 68грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 78грн.00коп.

В частині стягнення суми втраченої продукції у розмірі 811грн. 44коп. – відмовити.

У судовому засіданні 31.01.08р. оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення.

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено 31.01.2008р.

Повний текст рішення складено і підписано 04.02.2008р.

Суддя Темкіжев І.Х.

Надруковано 3 примір:

1-          до справи

2-          2,3-сторонам