КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2008                                                                                           № 35/481

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес Л.О.

суддів:           Куровського С.В.

Михальської Ю.Б.

при секретарі:           Василів О.В.

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закрите акціонерне товариство "Торгово-промисловий дім "І.П.С."

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.12.2007

у справі № 35/481 (Літвінова М.Є.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Юкрейн"

до                                                   Закрите акціонерне товариство "Торгово-промисловий дім "І.П.С."

про                                                  витребування майна із чужого незаконного володіння.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.12.2007р. у справі №35/481 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Глобал Юкрейн” до Закритого акціонерного товариства „Торгово-промисловий дім „І.П.С.” про витребування майна з чужого незаконного володіння позов задоволено повністю, зобов’язано ЗАТ „Торгово-промисловий дім І.П.С.” передати майно: Cisco 5300 кількість одиниць -2, модем MAX (G/SHDSL 23 SR) кількість одиниць-2.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що рішення ухвалене по не повно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, а саме, судом було залишено поза увагою те, що на час розгляду справи позивачем не доведено ту обставину, що обладнання належить йому на праві приватної власності, в той час, як ст.387 ЦК України застосовується виключно до правовідносин з приводу власності.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, звертає увагу на те, що обладнання, яке утримується незаконно відповідачем, було придбано позивачем за власні кошти і обліковується, як основні засоби виробництва в бухгалтерському обліку підприємства, що дало змогу, у свій час надати це обладнання у заставу ВАТ „Міжнародно комерційний банк”, крім того, договір застави до цього часу не припинений та продовжує діяти з договором кредитування.

Судова колегія вважає за можливе слухати справу за відсутності представника відповідача, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про час та місце засідання суду.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила наступне:

19 липня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Глобал Юкрейн” (надалі позивач) та Закритим акціонерним Товариством “Торгово –промисловий дім “І.П.С.”(надалі відповідач) було укладено Договір оренди №1907-06 (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) орендодавець зобов’язується передати орендареві, а орендар зобов’язується прийняти у тимчасове володіння та користування місце для розміщення в шафі “28” телекомунікаційного обладнання, а також зобов’язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Місце в шафі “28”, яке передається в оренду за цим Договором, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 8/16 і належить орендодавцеві на підставі права власності (п. 1.2. Договору).

Місце в шафі надається орендареві в оренду на строк 11 (одинадцять) календарних місяців з метою використання його для розміщення телекомунікаційного обладнання (п. 1.3. Договору).

На виконання умов Договору сторонами було підписано акт про розміщення обладнання: Cisco 5300 кількість одиниць –2, об’єм –4U, MAXмодем G.SHDSL 23 кількість одиниць –2, об’єм 1U.

За твердженням позивача, 04.05.2007р. останнім було направлено відповідачу листа вих. №155/05 з проханням припинити дію Договору оренди, в зв’язку з відсутністю виробничої необхідності, та повернути надане обладнання згідно переліку.

Відповідно до п. 2.2. Договору орендар має право відмовитись від цього Договору і припинити, таким чином, оренду місця, попередивши орендодавця в термін не менше ніж за 10 (десять) календарних днів. При цьому сплачена на перед орендна плата орендарю не повертається.

Згідно п. 6 Договору оренди, позивач (орендар) повинен звільнити місце в шафі протягом 5 днів після закінчення дії Договору за актом, підписаним уповноваженими представниками сторін.

Проте, як стверджує позивач, відповідач відмовився повернути обладнання, дозволу на вивіз обладнання представники позивача не одержали, а демонтувати самостійно обладнання немає можливості без наявності відповідного допуску на територію відповідача.

Враховуючи наведене, позивач вказує, що не може отримати обладнання, що знаходиться у нього на балансі та задіяне в технологічному циклі (потребує перенесення на інше місце).

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів, що на час розгляду справи спірне обладнання належить позивачу на праві приватної власності та не містять доказів на підтвердження отримання останнім листів від 04.05.2007р., від 23.05.2007р., 07.06.2007р.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не було надано доказів на підтвердження вчинення реальних та фактичних дій, спрямованих на звільнення шафи з–під обладнання та на повернення шафи відповідачу, та доказів того, що відповідач відмовився видати обладнання представнику позивача та отримати шафу з оренди, а твердження позивача про незаконне утримання обладнання з боку відповідача не відповідають дійсності, оскільки жоден представник позивача не приходив з метою звільнення шафи та отримання обладнання, і на час розгляду справи шафа позивачем не звільнена.

Отже, відповідно до ст.746 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до п 2.2.Договору орендар має право відмовитись від цього Договору і припинити таким чином оренду місця, попередивши орендодавця в термін не менше ніж за 10 календарних днів.

Таким чином, сторонами Договору, було погоджено особливі умови щодо припинення дії останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з відповідними листами (№155/05 від 04.05.2007р., №162/05 від 23.05.2007р., №179/06 від 07.06.2007р.) про припинення дії Договору оренди та повернення обладнання згідно переліку.

Проте, відповідач вказані листи залишив без реагування, та не вжив відповідних заходів щодо припинення договірних відносин та повернення належного позивачу майна, а також повернення орендованого в шафі “28”місця, за актом.

Посилання відповідача, на те, що матеріали справи не містять належних доказів направлення останньому вищевказаних листів, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявні належні докази направлення відповідачу зазначених листів, а саме копії повідомлень про вручення з відміткою “Укрпошти”.

Також, слід визнати безпідставними посилання відповідача, на те, що правовідносини за Договором оренди, продовжуються, оскільки позивач продовжує використовувати шафу станом на час розгляду справи, з огляду на наступне.

Матеріали справи не містять належних доказів, що підтверджують існування договірних правовідносин з приводу оренди місця в шафі.

Крім того, позивач зазначив, що, починаючи з травня місяця 2007 р., відповідач припинив виставляти позивачу рахунки по оплаті орендної плати та акти здачі –прийняття робіт.

З наведеного можна зробити висновок, що відповідач був обізнаний щодо бажання позивача припинити договірні відносин з приводу оренди місця “28”в шафі.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія вважає доводи апеляційної скарги непереконливими і необґрунтованими, тому вони не можуть бути прийняті до уваги, у зв’язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду визнає таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, тому не вбачає підстав для його скасування або зміни .

Керуючись ст.ст.99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду м. Києва від 11.12.2007р. у справі № 35/481 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2.Матеріали справи № 35/481 повернути до Господарського суду м. Києва .

Головуючий суддя                                                                      Кондес Л.О.

Судді                                                                                          Куровський С.В

Михальська Ю.Б.