КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2008                                                                                           № 05-6-32/250

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Демидовський І.Х., довіреність № 174/03 від 31.08.2007р.,

від відповідача 1 - Москаленко С.О., довіреність №11/1-21/244 від 12.01.2008р.

від Відповідача 2 - не з”явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерний Банк "Брокбізнесбанк"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 29.02.2008

у справі № 05-6-32/250

за позовом                               Акціонерного банку “Брокбізнесбанк”,м. Київ, проспект Перемоги, 41,

до                                                   1)Державної митної служби України, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г,

2) Головного Управління Державного казначейства України у м. Києві, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А,

про                                                  стягнення 3160512,28 грн.

Суть рішення і скарги:

Акціонерний банк “Брокбізнесбанк” (далі – АБ “Брокбізнесбанк”, Банк, Позивач) звернувся в господарський суд міста Києва з позовом до Державної митної служби України (далі – ДМСУ, Відповідач 1) та Головного Управління Державного казначейства України у м. Києві (надалі – ГУ ДКУ у м. Києві, Відповідач 2) про стягнення 3 160 512,28 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.02.2008р. у справі № 05-6-32/250 у прийнятті позовної заяви АБ “Брокбізнесбанк” було відмовлено, а позовні матеріали повернуто Позивачеві. Крім того, було також повернуто з бюджету державне мито у сумі 25 500,00 грн., перераховане платіжним дорученням № 20 від 14.02.2008р. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн., перераховане платіжним дорученням № 21 від 14.02.2008р.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник Позивача подав на неї апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 29.02.2008р. у справі № 05-6-32/250 і передати справу на розгляд до господарського суду м. Києва.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам чинного законодавства України а саме: п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), ст.ст. 224, 225 і 1173 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), ст.ст. 2, 3, 17, 50 і 104 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) та фактичним обставинам справи, що є підставами для її скасування.

Представник Відповідача 1 надав суду свій відзив на апеляційну скаргу, у якому не погоджувався з доводами та вимогами, що були викладені представником Позивача в його апеляційній скарзі і вважав, що ухвала господарського суду міста Києва від 29.02.2008р. у справі № 05-6-32/250 є законною, об’єктивною і такою, що відповідає дійсним обставинам справи, а тому просив залишити цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу АК “Брокбізнесбанк” – без задоволення.

Представник Відповідача 2 в судове засідання не з’явився, однак надав суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що у даному випадку, органи Державного казначейства згідно зі своїми функціональними обов’язками не можуть надати суду будь-які фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що заперечують проти вимог Позивача та доводити обставини, що мають значення для вирішення даної справи.

Також, від представника Відповідача 2 надійшло до суду клопотання, в якому останній просив слухати справу № 05-6-32/250 за відсутності представника Головного управління.Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача 1 в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказувалось вище, ухвалою господарського суду м. Києва від 29.02.2008р. у справі № 05-6-32/250 в прийнятті позовної заяви АБ “Брокбізнесбанк” було відмовлено та позовні матеріали повернуто Позивачеві, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що переданий на розгляд господарського суду спір носить публічно-правовий характер і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов’язаний зі здійсненням митницею владних повноважень щодо оподаткування товарів під час їх митного оформлення.

У зв’язку з цим, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду про відмову в прийняті позовної заяви АБ “Брокбізнесбанк”, з огляду на наступне.

Дійсно, як зазначалося в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, у зв”язку з набранням чинності КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, позивачами в яких є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб”єкта владних повноважень (ст.ст. 2, 3, 17, 50 і 104).

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб”єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 17 цього ж Кодексу передбачено, зокрема, що компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, під справою адміністративної юрисдикції розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб”єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб”єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов”язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб”єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб”єктів, а ці суб”єкти відповідно зобов”язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб”єкта.

В даному випадку, як видно з матеріалів справи, Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення коштів, у якому просив суд зобов”язати Державне казначейство України відшкодувати АБ “Брокбізнесбанк” за рахунок Державного бюджету 3 160 512,28 грн., які були стягнуті з нього у вигляді державного мита.

При цьому, в обґрунтування таких позовних вимог АБ “Брокбізнесбанк” посилається на те, що під час розмитнення банківських металів, які надходили на адресу банку із-за кордону, Бориспільською митницею безпідставно нараховувалось ввізне мито, і такі дії митниці завдали матеріальної шкоди Позивачеві, а тому, на його думку, відповідно до статті 1173 ЦК України, заподіяна йому шкода повинна бути відшкодована державою.

Отже, АБ “Брокбізнесбанк” звернувся в господарський суд з вимогою про відшкодування шкоди, на підставі ст. 1173 ЦК України. При цьому, як видно із змісту позовної заяви, Позивач не ставив перед судом вимогу вирішити публічно-правовий спір між ним та відповідачами.

Так, статтею 1173 Цивільного кодексу України дійсно встановлено, що шкода, завдана юридичній особі незаконними діями органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою незалежно від вини цих органів. Положеннями статті 1174 Цивільного кодексу України також передбачено, що шкода завдана юридичній особі незаконними діями посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою.

Поряд з цим, відповідно до статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов”язані між собою і підсудні одному адміністративному суду.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб”єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб”єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, судова колегія констатує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що переданий на розгляд господарського суду спір носить публічно-правовий характер, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і виніс ухвалу із помилковим застосуванням норм Господарського процесуального кодексу України, оскільки розглядаючи спір про відшкодування майнової шкоди Позивачем не ставились вимоги про захист прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про те, що ухвала місцевого господарського суду про відмову у прийнятті позовної заяви була винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення (п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 104 ГПК України), є обгрунтованими.

У зв”язку з цим, апеляційна скарга АБ “Брокбізнесбанк” підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду міста Києва – повному скасуванню, з направленням справи для розгляду по суті до господарського суду міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 54, 57, 62, 86, 91, 92, 99, 101 – 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, --

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного банку “Брокбізнесбанк” у справі № 05-6-32/250, задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.02.2008р. по справі № 05-6-32/250 за позовом Акціонерного банку “Брокбізнесбанк” до Державної митної служби України та Головного Управління Державного казначейства України у м. Києві, про стягнення 3 160 512,28 грн., скасувати.

3. Справу № 05-6-32/250 повернути до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя

Судді

16.05.08 (відправлено)