ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.12.2008 року                                                            Справа № 9/163

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді Іноземцевої Л.В.

суддів Бородіної Л.І.

Якушенко Р.Є.

Склад судової колегії призначено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 04.11.2008

при секретарі

судового засідання           Жиленка Д.В.

за участю представників сторін:

від прокурора –Гришина Т.А., посвідчення № 551 від 08.08.2008;

від позивача          - Мальнова О.В., дов. № 2150/09-20 від 29.05.2008;

від відповідача –Бєляева Н.П., дов. № 14-51д від 15.01.2008

У судовому засіданні відповідно до статті 77 ГПК України оголошено перерву з 24.11.2008 по 02.12.2008

Розглянув

апеляційне подання Першого заступника прокурора Луганської області,

м. Луганськ

на ухвалу

господарського суду Луганської області

від 21.10.2008

у справі № 9/163 (суддя Ворожцов А.Г.)

за позовом Прокурора м. Свердловська Луганської області в

інтересах держави в особі Управління Пенсійного

фонду України в м. Свердловську

Луганської області

до відповідача Державного підприємства „Свердловантрацит”,

м. Свердловськ Луганської області

про стягнення 237 382 грн. 33 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.10.2008 (суддя Ворожцов А.Г.) припинено по пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) провадження у справі № 9/163 за позовом

Суддя –доповідач

Л.В.Іноземцева

прокурора м.Свердловська в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м.Свердловську Луганської області до Державного підприємства „Свердловантрацит”, м. Свердловськ Луганської області про стягнення шкоди в сумі 237382 грн. 33 коп.

Ухвала суду з посиланням на статтю 12 ГПК України мотивована непідвідомчістю даного спору господарським судам. Спір виник за результатами проведеної контрольно-ревізійним відділом у м. Свердловську планової ревізії використання коштів Пенсійного фонду України, якою виявлено переплату коштів внаслідок подання структурним підрозділом відповідача недостовірних довідок про заробітну плату.

Місцевий суд дійшов висновку, що спір за цією справою знаходяться у площині адміністративних правовідносин, підлягає розгляду в адміністративних судах, оскільки спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних повноважень контрольно-ревізійного відділу через порушення відповідачем порядку надання інформації щодо заробітної плати працівників підприємства іншому суб'єкту владних повноважень у сфері пенсійного забезпечення, що призвело до спричинення певних збитків.

Перший заступник прокурора Луганської області –не погодився з прийнятою ухвалою і подав апеляційне подання, в якому просить ухвалу господарського суду скасувати у зв’язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційного подання вказує наступне.

Відносини, що виникають з спричинення шкоди, є господарсько –правовими та регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

У даній справі Управління Пенсійного фонду України в м.Свердловську у відносинах з Державним підприємством „Свердловантрацит” виступає не як суб’єкт владних повноважень, а як учасник господарських правовідносин, якому заподіяно шкоду, оскільки саме в цих правовідносинах він не здійснює владні управлінські функції та не наділений встановленими нормами Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) необхідними ознаками суб’єкта владних повноважень.

У порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися лише вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб’єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб’єктів публічно-правових відносин, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно –правовий спір.

За своєю правовою природою спір між сторонами не є публічно –правовим і вимога про відшкодування заподіяної шкоди ні яким чином не пов’язана з вимогою вирішити публічно –правовий спір, у зв”язку з чим місцевий суд неправильно застосував статтю 21 КАС України.

Державне підприємство „Свердловантрацит” (ДП „Свердловантрацит”) - відповідач у справі вважає доводи апеляційного подання необгрунтованими, просить ухвалу господарського суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, вислухавши пояснення прокурора, представників сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

в с т а н о в и в:

29.08.2008 прокурор м. Свердловська подав позов у господарський суд Луганської області в інтересах Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області до Державного підприємства „Свердловантрацит” про стягнення шкоди у вигляді надміру сплачених пенсій на загальну суму 237382 грн. 33 коп. (згідно заяви про зміну предмету позову) (а. с. 82 - 83).

Позовні вимоги з посиланням на статтю 101 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, статті 1166, 1172 Цивільного кодексу України (далі по тексту –ЦК України) обґрунтовані тим, що за результатами проведеної контрольно - ревізійним відділом у м. Свердловську планової ревізії використання коштів Пенсійного Фонду України, призначених на виплату пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Свердловську, виявлено втрату фінансових ресурсів внаслідок подання структурним підрозділом відповідача ВП „Шахта Центроспілка” недостовірних довідок про заробітну плату, що призвело до порушень в розрахунку розмірів пенсій на загальну суму 237382 грн. 33 коп. А згідно статті 101 Закону України „Про пенсійне забезпечення” підприємства, установи та організації за основним місцем роботи працівників та їх правонаступники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну державі за видачу недостовірних документів і відшкодовують її. Вина відповідача підтверджується постановою Свердловського міського суду Луганської області від 16.07.2008 у кримінальній справі за звинуваченням Задороженко А.П.

Згідно частини З статті 35 ГПК України, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

29.08.2008 господарським судом Луганської області позовну заяву прокурора прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 9/163, справа призначена до розгляду на 16.09.2008 (а. с. 1).

21.10.2008 господарський суд оскаржуваною ухвалою припинив провадження у даній справі з підстав викладених вище (а. с. 86).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосу вання місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне подання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 22 Закону України від 07.02.2002 № 3018-ІІІ „Про судоустрій України” місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до статтей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження коли склад учасників спору відповідає вимогам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

За змістом статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду,

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

У рекомендаціях президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам” зазначається, що у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті З ГК України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-

друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства, матеріали позовної заяви, апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого суду, що даний спір непідвідомчий господарським судам і повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Дійсно предметом позовних вимог є стягнення шкоди, але при розгляді заявленої вимоги необхідно вирішити публічно-правовий спір, що пов’язаний з використанням коштів Пенсійного фонду України.

Прокурор в обґрунтування апеляційного подання посилається на статтю 21 КАС України, але при цьому помилково її застосовує. Так, за правилами частин 2 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. У даному випадку для правильного вирішення справи виникає потреба вирішення публічно-правового спору.

За доводами позовної заяви Пенсійному фонду України завдані збитки внаслідок надання відповідачем недостовірних даних (довідок) щодо заробітної плати окремих працівників, що призвело до неправильного обчислення, призначення і виплати пенсій. В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор посилається на акт „Ревізії використання коштів Пенсійного фонду України на утримання Управління за 2003-2007 роки та окремих питань використання коштів, призначених на виплату пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Свердловську за 1997-2007 роки” від 07.04.2008, що складений контрольно –ревізійним відділом у м. Свердловську контрольно –ревізійного Управління в Луганській області.

Отже, при вирішенні даного спору необхідно перевірити обґрунтованість та законність висновків акту перевірки контролюючого органу, дослідити питання порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначити виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії. Всі перелічені питання регулюються не цивільним або господарським законодавством, а Законом України від 09.07.2003 № 1058-І// „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (розділ ХІ Закону). Саме цей Закон визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій з коштів Пенсійного фонду.

Постанова Свердловського міського суду Луганської області від 16.07.2008 не є приюдиційним фактом при вирішенні даного спору, оскільки відповідно до статті 35 ГПК України лише вирок суду, що набрав законної сили, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені. Тому доводи апеляційного подання про доведеність в межах кримінальної справи факту і розміру заподіяної відповідачем шкоди відхиляються як необґрунтовані. Судом загальної юрисдикції зазначені питання не досліджувались.

Враховуючи викладене, апеляційне подання прокурора задоволенню не підлягає, ухвала господарського суду від 21.10.2008 постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права у зв’язку з чим скасуванню не підлягає.

Результати апеляційного провадження оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в:

1. Апеляційне подання Першого заступника прокурора Луганської області на ухвалу господарського суду Луганської області від 21.10.2008 у справі № 9/163 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області від 21.10.2008 у справі № 9/163 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 08.12.2008.

Головуючий суддя Іноземцева Л.В.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Якушенко Р.Є.