СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

25 лютого 2008 року

Справа № 2-22/13050-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В. ,

суддів                                                                      Заплава Л.М. ,

Фенько Т.П. ,

секретар судового засідання                     Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача, Кузьміна Ольга Вікторівна, довіреність № б/н від 16.09.07, товариство з обмеженою відповідальністю "ХДС";

відповідача, не з'явився, Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ХДС" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.) від 20 листопада 2007 року по справі № 2-22/13050-2007А

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ХДС"

(вул. Барикадна, 70а,Сімферополь,95000)

до Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим (вул. ім. газети "Кримська правда", буд. 61,Сімферополь,95000)

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ :

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В.) від 20 листопада 2007 року по справі № 2-22/13050-2007А товариству з обмеженою відповідальністю "ХДС" відмовлено в задоволенні позову до Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим про визнання нечинним рішення № 768-р від 27.04.2007.

Не погодившись з постановою суду, позивач 30 листопада 2007 року подав заяву про апеляційне оскарження. З апеляційною скаргою позивач звернувся 06 грудня 2007 року, просив скасувати постанову господарського суду Автономної Республіки Крим та прийняти нову постанову про задоволення заявлених позовних вимог.

В апеляційній скарзі заявник вказує на те, що постанова прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, обставини, які мають значення для справи, що суд визнав встановленими, не були доведені під час розгляду справи, що, відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

У судовому засіданні, призначеному на 25.02.2008, представник позивача підтримав апеляційну скаргу, та просив постанову господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати. з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим не забезпечило явку свого повноважного представника в судове засідання. Враховуюче те, що сторона була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, судова колегія визнала матеріали справи достатніми для розгляду справи по суті за відсутністю даної сторони.

Апеляційна інстанція, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Заявлений товариством з обмеженою відповідальністю "ХДС" позов мотивований тим, що Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим здійснило перевірку без попереднього рішення Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради і необґрунтовано застосувало відносно позивача штрафні санкції, оскільки він не повинен був відповідати за порушення норм чинного законодавства у рекламній сфері, оскільки є замовником , а не виробником або розповсюджувачем реклами.

В апеляційній скарзі заявник також зазначає, що спірне рішення № 768-р прийнято відповідачем з порушенням норм діючого законодавства у відношенні компетенції Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, вважає його необґрунтованим і незаконним, отже, таким актом, який підлягає визнанню нечинним в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2007 року під час перевірки дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "ХДС" законодавства про рекламу в сфері захисту справ споживачів відповідачем були виявлені порушення чинного законодавства в сфері розповсюдження реклами, а саме, частини 4 статі 8 і частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу», які були зафіксовані Головним управлінням у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим в протоколі № 8-н від 15.03.2007 (арк..с. 28).

За наслідками зазначеної перевірки відповідач надіслав на адресу позивача припис № 426 від 16.03.2007 (арк.с.26-27) , в якому вимагав від останнього надати пояснення за фактами встановлених порушень, а також дозвіл на розміщення рекламного носія, термін його дії, вартість розповсюдження реклами.

Листом № 05/02-03 від 23.03.2007 позивач повідомив відповідача про те, що він не має рекламних носіїв ( арк..с. 24).

03.04.2007 відповідач надіслав позивачу повідомлення про те, що матеріали перевірки будуть розглядатися 10.04.2007 (арк..с. 23).

12.04.2007 відповідач надіслав позивачу повідомлення про те, що розгляд питання накладення штрафу за наслідком перевірки дотримання позивачем вимог Закону України „ Про рекламу” відсудитися 24.04.2007 за адресою Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим (арк..с 30).

24.04.2007 Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим розглянуло матеріали перевірки дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "ХДС" законодавства про рекламу в сфері захисту справ споживачів, за наслідком чого відповідачем було прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу № 768-р , згідно з яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 1700 грн.(арк..с 27,зворот).

Судова колегія вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ХДС" про визнання нечинним зазначеного вище рішення є необґрунтованими з наступних підстав.

Під час проведення перевірки 15.03.2007 спеціалістами Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим було встановлено, що на перехресті вулиць Барикадна та Залеська у місті Сімферополі розташована стаціонарна наземна середньо –габаритна рекламна конструкція з інформацією про послуги , які , згідно зі статтею 9 Закону України „ Про ліцензування деяких видів господарській діяльності „ мали були бути за ліцензовані. А оскільки у тесті рекламного оголошення, яке було розміщено на вказаній конструкції , були відсутні відомості про наявність відповідної ліценції, відповідач дійшов до висновку, що дане розповсюдження реклами суперечить положенням норм статей 8 і 16 Закону України „ Про рекламу”.

Виходячи з встановлених фактів, відповідачем було прийнято спірне рішення про застосування відносно позивача штрафних санкцій.

Оскаржуючи дане рішення в судовому порядку товариство з обмеженою відповідальністю "ХДС" стверджує про те, що рішення прийнято відповідачем з перевищенням повноважень, наданих даному органу чинним законодавством.

Судова колегія вважає даний довід позивача помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про рекламу»даний перелік органів, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про рекламу, до яких, зокрема, входить спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів, яким є –відповідач у справі.

Засади рекламної діяльності в Україні, порядок регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначаються в Законі України «Про рекламу».

У статті 1 зазначеного закону визначено, що виробником реклами є особа, яка повністю або частково здійснює виробництво реклами, а рекламодавцем - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про рекламу»реклама видів діяльності , які відповідно до законодавства потребують спеціального дозволу, ліцензії, повинна містити посилання на номер спеціального дозволу, ліцензії, дату їх видачі та найменування органі , який видав спеціальний дозвіл, ліцензію.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу визначена у ст. 27 Закону України «Про рекламу», згідно з якою особи, винні у порушені законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, вині, зокрема, у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами.

Позивачем до матеріалів справи доданий договір від 12.05.2005, який укладений з СПД Воропай В.М.

Предметом зазначеного договору визначено виготовлення рекламної вивіски, згідно з затвердженим ескізом.

Як вбачається зі змісту договору, рекламодавцем та виробником реклами, яка була розташована на стаціонарній наземній середньо - габаритній рекламній конструкції, встановленої на перехресті вулиць Барикадна та Залеська у м. Сімферополь, є позивач у справі - товариство з обмеженою відповідальністю "ХДС".

У зв’язку з чим, саме на позивачеві у справі лежить обов’язок сплатити нарахований згідно зі ст. 26 Закону України «Про рекламу»штраф за порушення вимог чинного рекламного законодавства щодо змісту реклами та ліцензування рекламної діяльності.

Твердження позивача про те, що за зміст рекламного оголошення має нести відповідальність СПД Воропай В.М судом не приймаються до уваги у зв'язку з тим, що договір від 12.05.2005 передбачає тільки обов'язок останньої особи виготувати рекламний щит.

За таких умов, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції за порушення ним вимог статей 8 і 16 Закону України «Про рекламу», в наслідок чого відсутні підстави для визнання нечинним його рішення № 768-р від 27.04.2007 .

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог відмовлено обґрунтовано, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 24,195,198,205,206,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ХДС" залишити без задоволення.

2.           Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2007 року у справі № 2-22/13050-2007 А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді