ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2008 р. Справа № 55/376-07

вх. № 11542/5-55

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Серенко Т.М. за довіреністю №бн від 22.11.2007р.; відповідача - Ященко А.М. за довіреністю №02/08-юр від 22.01.2008р.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер", м. Харків

до Закритого акціонерного товариства "Іскрасофт - Східна Україна", м. Харків

про стягнення 180867,75 грн. та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Партнер” – звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору підряду № 23/7 від 12.08.2005р., укладеного між АТ “Іскрасофт – Східна Україна” та ТОВ “Партнер”, а також стягнення з відповідача – Акціонерного товариства “Іскрасофт – Східна Україна” - 178697 грн. збитків, 994,09грн. пені, 1176,66грн. витрат на проведення експертизи, 1893,68грн. державного мита і 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду № 23/7 від 12.08.2005р.

Відповідач надав відзив на позов та доповнення до нього, в яких проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що вина відповідача в невиконанні робіт по договору підряду № 23/7 відсутня, розмір збитків встановлено позивачем на підставі висновку ХНДІСЕ ім. Бокаріуса від 02.07.2007р., який не може бути визнаний належним доказом по справі, строк для пред’явлення позивачем до стягнення пені сплив, згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено лише відшкодування витрат на проведення судової експертизи, призначеної господарським судом.

26 листопада 2007р. відповідач надав доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких він просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог на підставі їх необгрунтованності.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 13 грудня 2007 р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК України, до 26 січня 2008р.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 15.01.2008р. справу №55/376-07 було передано судді Светлічному Ю.В. у зв"язку з хворобою судді Гребенюк Н.В.

Представник позивача 23.01.2008р. надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 452160,0грн. та витрати, пов"язані зі сплатою державного мита у розмірі 4521,60грн.

Відповідно ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодекса України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Суд приймає заяву позивача та продовжує розгляд справи з урахуванням цих змін.

Представники сторін 23.01.2008р. надали через канцелярію суду узгоджене клопотання про продовження строку розгляду справи за межами 2-х місячного терміну. Заявлене сторонами клопотання було розглянуто та задоволено судом.

Відповідачем було заявлено клопотання про витребування у позивача наступних документів: акт приймання будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Клочівська, 65, в експлуатацію; витяг з книги реєстрації вхідної кореспонденції ТОВ "Партнер" за січень 2007р. (щодо надходження від ФОП Гречаної О.С. пропозиції відносно укладання договору оренди); докази внесення ФОП Гречаною О.С. орендної плати за договором оренди від 01.02.2007р.; докази виконання ФОП Гречаною О.С. робіт з улаштування підлоги на третьому поверсі будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Клочівська, 65. Заявлене клопотання було розглянуто та задоволено судом.

Також, 23.01.2008р. відповідачем надано заперечення на заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій він, посилаючись на те, що ним самостійно було усунуто недоліки в роботі, а також на те, що позивач погодився на ліквідацію недоліків орендарем ФОП Гречаною О.В. всупереч домовленостей з відповідачем, просить суд відмовити позивачеві у задоволенні зазначеної заяви.

Позивачем 13.02.2008р. були надані з супровідним листом документи та письмові пояснення, які були судом розглянуті та залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні призначеному на 13.02.2008р. в порядку ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 15.02.2008р. о 14:00год.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, судом було встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю “Партнер” (позивачем) та Акціонерним товариством “Іскрасофт – Східна Україна” (відповідачем) 12.08.2005р. укладено договір підряду № 23/7.

У відповідності до умов зазначеного договору відповідач зобов’язання по завданню позивача виконати власними або залученими засобами роботи з улаштування 1762,70м2 підлоги з лінолеуму на об’єкті, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 65, а позивач зобов’язався прийняти дані роботи та оплатити їх.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що строк закінчення робіт, за умови виконання замовником пп. 2.1.1, 3.2.1, 3.2.2 договору, встановлюється протягом 90 днів з моменту отримання відповідачем авансового платежу згідно п. 3.2.1.

Посилаючись на те, що відповідачем порушено строки виконання робіт, а також на те, що роботи виконані відповідачем неякісно, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 188 Господарського кодексу України передбачає порядок зміни та розірвання господарських договорів.

У відповідності до зазначеної статті зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового пробігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У договорі підряду № 23/7 від 12.08.2005р. сторони не встановили можливості його розірвання в односторонньому порядку.

Позивачем до матеріалів справи не додано доказів надсилання відповідачеві пропозиції про розірвання договору підряду № 23/7 від 12.08.2005р., відповідач у судовому засіданні підтверджує, що ніякої пропозиції про розірвання зазначеного договору він не отримував.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем порушено порядок розірвання господарського договору, яким є договір підряду № 23/7 від 12.08.2005р., встановлений статтею 188 Господарського кодексу України.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства суд не знаходить правових підстав для задоволення позову про розірвання договору підряду № 23/7 від 12.08.2005р., укладеного між АТ “Іскрасофт – Східна Україна” та ТОВ “Партнер”, а тому суд відмовляє позивачеві у задоволенні позову в цій частині.

Щодо пред’явлених позивачем до стягнення 178697 грн. збитків, 452160грн. упущеної вигоди, 994,09грн. пені, 1176,66грн. витрат на проведення експертизи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем пред’явлено до стягнення 178697 грн. збитків, понесених позивачем внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору підряду № 23/7, та 452160грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, які позивач не отримав по договору оренди № 15Р/3 від 01.02.2007р., укладеному ним з ФОП Гречаною О.С.

Згідно статті 849 Цивільного кодексу України якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Стаття 852 Цивільного кодексу України визначає права замовника у разі порушення підрядником договору підряду.

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 858 Цивільного кодексу України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1)          безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2)          пропорційного зменшення ціни роботи;

3)          відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач погодився на ліквідацію відповідачем виявлених дефектів (лист № 1 від 04.01.2007р.).

Позивачем не надано суду доказів невиконання відповідачем домовленості щодо ліквідації виявлених дефектів.

Таким чином, позивач у договорі оренди № 15Р/3 від 01.02.2007р., укладеному ним з ФОП Гречаною О.С., необґрунтовано зменшив оренду плату та погодився на усунення недоліків покриття підлоги орендарем.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, розмір збитків у сумі 178697 грн. визначено позивачем на підставі висновку ХНДІСЕ ім.М.С. Бокаріуса від 02.07.2007р.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 34 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роботи те, що не передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є законність та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки експертне дослідження ХНДІСЕ ім.М.С. Бокаріуса на замовлення позивача проводилося поза межами судового розгляду справи, висновок ХНДІСЕ ім.М.С. Бокаріуса від 02.07.2007р. не може бути прийнятий судом у якості безперечного та належного доказу по справі.

Таким чином, суд відмовляє позивачеві у стягненні з відповідача 178697 грн. збитків та 452160грн. упущеної вигоди.

Крім того, позивачем пред’явлено до стягнення на підставі п. 6.1 договору підряду 994,09грн. пені за період з 28.11.2005р. по 25.10.2007р.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як вбачається зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідачем у відзиві за позов заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності для нарахування пені.

Згідно ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, суд відмовляє позивачеві у стягнення з відповідача 994,09грн. пені.

Згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються, серед іншого, з сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом.

Експертне дослідження ХНДІСЕ ім.М.С. Бокаріуса від 02.07.2007р. проводилося поза межами судового розгляду даної справи, а тому позивачем безпідставно включено до складу судових витрат 1176,66грн. витрат на проведення позивачем експертизи.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 1839,68грн., та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 16, 22, 256, 258, 267, 849, 852, 858 Цивільного кодексу України, статтею 188 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 18.02.2008р.

Суддя Светлічний Ю.В.