СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.08                                                                                 Справа № 18/557

Суддя Корнієнко В.В., розглянувши матеріали справи за позовом закритого акціонерного товариства фінансова група «Страхові традиції», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Луганські акумулятори», м. Луганськ

про стягнення 5268,76 грн.

за участю представників:

від позивача:           не прибув;

від відповідача:           не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про відшкодування з відповідача в порядку регресу грошових коштів в сумі 5268,76 грн., які сплачені позивачем гр. Баланічеву С.А. за страховим випадком –дорожньо-транспортною пригодою, заподіяної з вини водія відповідача Шевлякова Ф.Ф.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що Шевляков Ф.Ф. не працює у нього водієм.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

12.04.2007 між сторонами за позовом був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/4019797 1-го типу, згідно якому застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну під час експлуатації транспортного засобу «ГАЗ 330210», 1996 року випуску, державний реєстраційний номер 064-41 АО.

25.05.2007 на 500-му кілометрі автодороги «Знамєнка-Луганськ-Ізварено»водій відповідача Шевляков Ф.Ф., керуючи вищевказаним автомобілем скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої завдав пошкоджень автомобілю «ВАЗ 2108», 1996 року випуску, державний реєстраційний номер АН 49-16 АО, що належить гр. Баланічеву С.А. (автомобілем Баланічева С.А. керував гр. Кудряшов Ю. М.).

Постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 02.07.2007 по адміністративній справі № 3-14342/07 встановлено, що Шевляков Ф.Ф. не стежив за технічним станом автомобілю, в результат чого у автомобіля відпала ліва колісна пара, яка зіштовхнулася з автомобілем ВАЗ д/н АН 4916АО під керуванням Кудряшова Ю.Н.

Вказаною постановою Жовтневого районного суду м. Луганська Шевляков Ф.Ф. визнаний винним у скоєнні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер АН 49-16 АО, були спричинені механічні пошкодження.

Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода визнана позивачем страховою, про що 07.09.2007 позивачем складено страховий акт № 962/09-07.

На замовлення позивача суб’єктом оціночної діяльності підприємцем Кулиш О.В. проведена оцінка збитків, заподіяних пошкодженням автомобілю «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер АН 49-16 АО.

Згідно висновків суб’єкту оціночної діяльності підприємця Кулиш О.В. від 25.07.2007 (звіт № 05-25/07) вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику в результаті аварійного пошкодження автомобілю «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер АН 49-16 АО, склала 5778,76 грн.

12.09.2007 позивачем на підставі договору страхування та страхового акту від 07.09.2007 № 962/09-07 власнику автомобілю «ВАЗ 2108»було виплачене страхове відшкодування у розмірі 5268,76 грн. (5778,76 грн. (вартість матеріальної шкоди) - 510 грн. (франшиза) = 5 268,76 грн.), що підтверджується видатковим касовим ордером позивача від 12.09.2007 № 467.

На підставі вказаного та п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»позивач заявив вимоги про відшкодування з відповідача в порядку регресу збитків в сумі 5268,76 грн. (зазначена сума виплачена позивачем Баланічеву С.А.- власнику пошкодженого автомобілю).

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що Шевляков Ф.Ф. не працював у нього водієм.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:

Згідно п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника забезпеченого транспортного засобу, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Страховиком є позивач, що підтверджується страховим полісом від 12.04.2007 № ВА/4019797.

Страхувальником є відповідач, що також підтверджується страховим полісом від 12.04.2007 № ВА/4019797.

Виплата позивачем страхового відшкодування в сумі 5268,76 грн., підтверджується видатковим касовим ордером позивача від 12.09.2007 № 467.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода мала місце у наслідок того, що у транспортного засобу на ходу відпали колеса, тобто в результаті невідповідності технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху (п.п. «б»п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що водій зобов'язаний стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі).

За порушення водієм п.п. «б»п. 2.3 Правил дорожнього руху (за те, що він не стежив за технічним станом автомобілю) водія зазначеного транспортного засобу Шевлякова Ф.Ф. постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 02.07.2007 притягнуто до адміністративної відповідальності (копія постанови суду залучена до матеріалів справи).

Таким чином, невідповідність технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, а також те, що вказана невідповідність стала безпосереднім наслідком дорожньо-транспортна пригоди, підтверджується зазначеною постановою суду.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, існують усі необхідні ознаки, передбачені п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»для стягнення з відповідача у порядку регресу суми виплаченого відшкодування.

Доводи відповідач про те, що гр. Шевляков Ф.Ф. на день скоєння ДТП не працював у нього водієм, не приймаються судом до уваги, так як ці доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема, наказом відповідача від 12.04.2007 № 14 «Про закріплення водіїв за автомобільним транспортом та подорожним листом вантажного автомобілю від 25.05.2007 № 760441 (копії вказаних документів залучено до матеріалів справи).

Судом встановлено, що у страховому акті позивача від 07.09.2007 № 962/09-07 при його друкуванні допущена помилка (описка) замість посилання в п. 4.4. акту на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 02.07.2007 по адміністративній справі № 3-14342/07, зроблено посилання на постанову Зарічного районного суду м. Суми № 3-20342/06.

Те, що вказане є саме помилкою підтверджується письмовими поясненнями позивача та постановою Зарічного районного суду м. Суми № 3-20342/06.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати на держмито в сумі 102 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю торговий дім «Луганські акумулятори», м. Луганськ, вул. Оборонна, 105-в, ідентифікаційний код 30597103, на користь закритого акціонер?ного товариства фінансова група «Страхові традиції», м. Київ, вул. Вікентія Хвойко, 15/15, ідентифікаційний код 32281587, грошові кошти в сумі 5268,76 грн. (виплачене страхове відшкодування за страховим полісом від 12.04.2007 № ВА/4019797), витрати на державне мито в сумі 102 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., наказ видати.

07 квітня 2008 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 14 квітня 2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                      В.В. Корнієнко