ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.02.08 р.                     Справа № 21/11

Позивач: Відкрите акціонерне товариство “Артемівський завод по обробці кольорових металів”

до відповідача: Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

про стягнення 2 721,55 грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Влас О.П. – юр.

відповідача: Цвітун М.М. – юр.

Відкритим акціонерним товариством “Артемівський завод по обробці кольорових металів” до Державного підприємства “Донецька залізниця” і Малого приватного підприємства “Мерал” пред’явлено позов про стягнення вартості нестачі вантажу (антрацит), відправленого позивачу 10.08.07р. за залізничною накладною № 50053494 у напіввагоні № 65942187, у сумі 2 721,55 грн.

Ухвалою від 05.02.2008р. на стадії підготовки справи до розгляду господарським судом на підставі п.1 ст.65 Господарського процесуального кодексу України з числа відповідачів було виключене Мале приватне підприємство “Мерал” як неналежного відповідача.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що після прибуття вагону на станцію Дебальцеве перевіркою маси вантажу була встановлена нестача, яка підтверджена комерційним актом. Нестача, на його думку, виникла у зв’язку з незбереженням вантажу під час перевезення.

Залізниця позов не визнала із посиланням на те, що перевізник не несе відповідальність за неправильність відомостей, зазначених відправником у накладній і позивачем невірно визначена сума збитків – розрахунок зроблений без застосування норми недостачі, у той час як згідно п.27 Правил видачі вантажів до мінерального палива необхідно застосовувати норму недостачі 1%.

Розгляд справи закінчено 05.02.2008р..

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалась перерва до 15-00 год. 05.02.2008р..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

10.08.07р. Приватне підприємство „Промтехніка” по залізничній накладній на групу вагонів № 50053494 у напіввагоні № 65942187 відвантажило позивачу антрацит АС. За даними накладної вага нетто вантажу - 69,0 т.

На станції Дебальцеве-Сортувальне (проміжна станція) напіввагон № 65942187 був відчеплений від групи вагонів у зв’язку з виявленням ознак недостачі і необхідності зважування. На цій же станції був складений акт загальної форми № 00025 від 10.08.07р. і на його підставі комерційний акт БИ 57347980/3 від 11.08.07р., згідно з яким:

·          вагон в технічному відношенні не справний;

·          навантаження нижче бортів на 500мм, нерівномірне, вантаж маркований;

·          над 6-7 люками порушене маркування, заглибина розміром: 3000мм на ширину до дна вагону;

·          зважування вагону проводилося на 200 т вагонних терезах два рази; нестача виявилася при кожному переважуванні;

·          вага нетто зважування вантажу 63,0 т (брутто 87,00 т, тари з брусу 24,00 т), нестача вантажу складає 6,0 т проти даних залізничної накладної.

Комерційний акт підписано: заступником начальника станції, старшим прийомоздавальником, бригадиром ПКО.

Зі станції Дебальцеве-Сортувальне спірний вагон був відправлений за призначенням за досилочною накладною № 49814735.

Позивач просить стягнути із залізниці, яка не забезпечила збереження прийнятого до перевезення вантажу, вартість 6,0 т антрациту (без урахуванням норми недостачі), яка з урахуванням ПДВ складає 2 721,55 грн.

Зважаючи на те, що:

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов’язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його управомоченій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про залізничний транспорт” залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону “Про залізничний транспорт” передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України “Про залізничний транспорт” обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджено, зокрема комерційним актом.

Виявлені на проміжній станції заглибина і відсутність маркування свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення вантажу.

Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Сума недостачi з урахуванням норми недостачi (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 2 309,85грн. із розрахунку: 5,31 т (нестача вантажу з урахуванням норми недостачi 1%) х 435,00грн. (вартість 1т вугілля + ПДВ).

Господарський суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково у сумі 2 309,85грн.

Посилання позивача на те, що сума нестачі повинна визначатись без урахування норми недостачі, судом до уваги не взято, оскільки це не відповідає правій нормі, закріпленій ч.2 ст.114 Статуту залізниць України, згідно якої недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924 п.2 Цивільного Кодексу України, ст.307, 314 Господарського кодексу України, ст.ст.23, 26 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст.113, ч.2 ст.114, ст.129 Статуту залізниць України, п.27 Правил видачі вантажів і керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, п/р 19 у Донецькій філії АБ “Експрес-банк”, МФО 335838, код ЄДПОУ 01074957) на користь Відкритого акціонерного товариства “Артемівський завод по обробці кольорових металів” (84500, м. Артемівськ Донецької області, вул. Кірова, 42, п/р 9935 в ДОФ АКБ „Укрсоцбанк” м. Донецьк, МФО 334011, ) 2 309,85грн. основного боргу (вартість нестачі), 86,57 грн. - відшкодування витрат по оплаті державного мита, 100,15 грн. - відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1– у справу;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18