КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙН
ИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2008

№ 46/4
Київський апеляційний гос
подарський суд у складі коле
гії суддів:
головуючого: Кондес
Л.О.
суддів: Куровськог
о С.В.
Михальської Ю.Б.
при секретарі:
За участю представникі
в:
від позивача: Іва
ненко І.П. довіреність №Д 07/38
01 від 02.07.2008 р.
від відповідача: Корн
ієнко Р.О. довіреність від 2
3.09.2008 р.
Алампієва
І.В. довіреність № 19 від 22.09.2008 р
.
Колісниченко Г.П. (голова пр
авління) рішення правлінн
я ЖБК від 07.07.2006 р. № 7)

розглянувши у відкрито
му судовому засіданні апеляц
ійну скаргу Житлово-будівель
ного кооперативу "Суднобудів
ник-2"
на рішення Господарськ
ого суду м.Києва від 05.05.2008
у справі № 46/4 (Шабунін С.В
.)
за позовом
Акціонерної енергет
ичної компанії “Київенерго”
в особі структурного відокр
емленого підрозділу “Енерго
збут Київенерго”
до
Житлово-будівельног
о кооперативу "Суднобудівник
-2"

про
стягнення 90049,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського с
уду м. Києва від 05.05.2008 у справі № 4
6/4 позов Акціонерної енергети
чної компанії “Київенерго” в
особі структурного відокрем
леного підрозділу “Енергозб
ут Київенерго” (далі АЕК “К
иївенерго”, позивач) до Житло
во-будівельного кооперативу
“Суднобудівник-2” (далі ЖБК
“Суднобудівник-2”, відповіда
ч) задоволено повністю; стягн
уто з Житлово-будівельного к
ооперативу “Суднобудівник-2”
на користь Акціонерної енер
гетичної компанії “Київенер
го” 65 570,74 грн. боргу, 12 671,95 грн. збит
ків внаслідок інфляції, 8 141,59 пе
ні за час прострочення грошо
вого зобовязання, 3 664,81 грн. 3% р
ічних, 900,49 грн. державного мита
та 118,00 грн. витрат на інформаці
йно-технічне забезпечення су
дового процесу.
Не погоджуючись із вказани
м рішенням, Житлово-будівель
ний кооператив “Суднобудівн
ик-2” звернувся до Київського
апеляційного господарськог
о суду з апеляційною скаргою
, в якій просить скасувати ріш
ення Господарського суду м. К
иєва від 05.05.2008р. у справі № 46/4 та по
становити нове, яким відмови
ти позивачу у задоволенні по
зову.
В скарзі зазначено, що рішен
ня Господарського суду м. Киє
ва є незаконним та таким, що пі
длягає скасуванню з підстав
неповного зясування обста
вин, що мають значення для спр
ави, а також порушення судом п
ри його прийнятті норм матер
іального та процесуального п
рава.
Апеляційні вимоги обґрунт
овані тим, що суд не взяв до ув
аги Акт звірки взаєморозраху
нків за теплову енергію між П
озивачем та Відповідачем ста
ном на 01.01.2008 р., який підписаний П
озивачем і фактично підтверд
жує відсутність будь-якої за
боргованості за 2006-2007 р., а вказу
є на поточні щомісячні розра
хунки в розмірі і межах щоміс
ячних нарахувань. Позивачем
не було подано суду реальног
о помісячного розрахунку (як
того вимагають умови укладе
ного між Позивачем та Відпов
ідачем Договору на постачанн
я теплової енергії у гарячій
воді від 04.09.2000 №230116), а також прихо
вано реальне надходження гро
шових коштів Відповідача (по
датах) у кожному місяці вищев
казаного періоду.
Позивач відзив на апеляцій
ну скаргу не надав.
Ухвалою від 18.07.2008 р. апеляційн
а скарга прийнята до провадж
ення, розгляд справи признач
ений на 30.09.2008 р.
Ухвалою від 30.09.2008 р. розгляд сп
рави був відкладений на 15.10.2008 р.
та зобовязано сторін пров
ести взаємозвірку, за резуль
татами якої скласти двохстор
онній акт із зазначенням пом
ісячного використання відпо
відачем теплової енергії, на
дходження йому рахунків за ї
ї використання та здійсненні
відповідно до вказаних раху
нків оплати та дані за період
з 01.01.2006 р. по 12.012008 р. та по 05.05.2008 р., тобт
о станом на день звернення з п
озовом до суду і на день винес
ення судового рішення.
На виконання ухвали суду, ст
оронами була проведена взаєм
озвірка розрахунків і надани
й відповідний акт.
Розглянувши доводи апеляц
ійної скарги, заслухавши поя
снення представників сторін
, перевіривши матеріали спра
ви, колегія встановила насту
пне.
04.09.2000 р. між позивачем та відпо
відачем укладено договір № 23
0116, предметом якого є постачан
ня теплової енергії у гарячі
й воді.
Згідно з п. 2.2.1 вказаної угоди
позивач зобовязався поста
чати теплову енергію у вигля
ді гарячої води на потреби оп
алення та вентиляції в періо
д опалювального сезону та га
рячого водопостачання протя
гом року, а відповідач своє
часно сплачувати вартість сп
ожитої теплової енергії (п. 2.3.1)
.
Відповідно до п. 5.1 договору в
изначення кількості спожито
ї протягом розрахункового пе
ріоду (місяця) теплової енерг
ії здійснюється розрахунков
им способом.
Виходячи з п. 3 додатку № 4 до д
оговору від 04.09.2000 р. відповідач
до початку розрахункового пе
ріоду сплачує енергопостача
льній організації вартість з
аявленої у договорі кількост
і теплової енергії на розрах
унковий період з врахуванням
сальдо розрахунків на почат
ок місяця. Різниця між заявле
ною та фактичною спожитою те
пловою енергією сплачується
відповідачем самостійно не
пізніше 28 числа місяця, наступ
ного за розрахунковим.
Відповідно до розрахунку, п
роведеного позивачем, обліко
вих карток відповідача за сі
чень 2006 року вересень 2007 року
, відповідачу було поставлен
о протягом вказаного період
у теплової енергії у гарячій
воді на загальну суму 321 145,08 грн
. Відповідач, в свою чергу, спл
атив лише 252 814,17 грн.
Позивач, посилаючись на те,
що відповідач має переплату
за користування теплоенергі
єю у сумі 2 760,17 грн., просив суд п
ершої інстанції стягнути з Ж
БК “Суднобудівник 2” на його к
ористь заборгованість в розм
ірі 65 570,74 грн.
Частиною 1 ст. 175 Господарсько
го кодексу України встановле
но, що майнові зобовязання
, які виникають між учасникам
и господарських відносин, ре
гулюються Цивільним кодексо
м України з урахуванням особ
ливостей, передбачених Госпо
дарського кодексу України.

Виходячи з положень ст. 526 Цив
ільного кодексу України та с
т. 193 Господарського кодексу У
країни, субєкти господарюв
ання та інші учасники господ
арських відносин повинні вик
онувати господарські зобов
язання належним чином відпов
ідно до закону, інших правови
х актів, договору.
Згідно з ст. 525 Цивільного код
ексу України одностороння ві
дмова від зобовязання або
одностороння зміна його умов
не допускається, якщо інше не
встановлено договором або з
аконом.
Частиною 1 ст. 33 Господарсько
го процесуального кодексу Ук
раїни встановлено, що кожна с
торона повинна довести ті об
ставини, на які вона посилаєт
ься як на підставу своїх вимо
г і заперечень.
Після дослідження всіх док
азів по справі, включаючи акт
взаємозвірки від 13.10.2008 р., надан
ий сторонами, який є належним
доказом по справі, оскільки п
огоджений позивачем і відпов
ідачем, затверджений підписа
ми керівників, судова колегі
я не погоджується з висновко
м суду першої інстанції в зв
язку з наступним.
Відповідно до вищезазначе
ного акту, заборгованість ві
дповідача перед позивачем за
спожиту теплоенергію в пері
од з жовтня 2007 р. по травень 2008 р.
поступово сплачувалась і на
момент подачі позову до Госп
одарського суду м. Києва ( 12.01.2008 р
.) складала 12 229,64 грн., а на момент
прийняття судового рішення
(05.05.2008 р.) 5 928,09 грн.
Таким чином, суд апеляційно
ї інстанції зазначає, що в час
тині стягнення суми основної
заборгованості, позов підля
гає задоволенню в частині 5 928,0
9 грн.
В частині стягнення 53 341,10 грн
. в позові слід відмовити, оскі
льки на момент звернення поз
ивача до суду з позовом, даної
заборгованості вже не існув
ало. Провадження у справі в ча
стині стягнення 6 301,55 грн. необх
ідно припинити, оскільки заз
начена сума боргу була сплач
ена відповідачем під час суд
ового розгляду справи в суді
першої інстанції, на підстав
і п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, за від
сутністю предмету спору.
Крім суми основного боргу п
озивач також просив стягнути
з відповідача 12 671,95 грн. збиткі
в внаслідок інфляції, 8 141,59 грн.
пені за час прострочення гро
шового зобовязання та 3 664,81 г
рн. 3 % річних.
Частиною 1 ст. 229 Господарсько
го кодексу України передбаче
но, що учасник господарських
відносин у разі порушення ни
м грошового зобовязання не
звільняється від відповідал
ьності через неможливість ви
конання і зобовязаний відш
кодувати збитки, завдані нев
иконанням зобовязання, а т
акож сплатити штрафні санкці
ї відповідно до вимог, встано
влених цим Кодексом та іншим
и законами.
Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивіль
ного кодексу України боржник
, який порушив зобовязання
, має відшкодувати кредиторо
ві завдані цим збитки.
Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного к
одексу України передбачено,
що боржник, який прострочив в
иконання грошового зобовя
зання, на вимогу кредитора зо
бовязаний сплатити суму бо
ргу з урахуванням встановлен
ого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три
проценти річних від простро
ченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений д
оговором або законом.
Пунктом 7 додатку № 4 до догов
ору від 04.09.2000 р. сторони погодил
и, що за несвоєчасне виконанн
я умов договору сплачується
пеня, яка нараховується на су
му боргу на початок місяця у р
озмірі 0,5 % за кожен день простр
очення до моменту повного йо
го погашення. Разом з тим, врах
овуючи вимоги ст. 3 Закону Укра
їни “Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошо
вих зобовязань” пеня була
нарахована позивачем у розмі
рі, що не перевищує подвійної
облікової ставки Національн
ого банку України.
Зважаючи на вищенаведені н
орми законодавства та умови
укладеного сторонами правоч
ину, вимоги про стягнення пен
і, інфляційних нарахувань та
3% річних є обґрунтованими та
підлягають задоволенню, оскі
льки їх розрахунок був прове
дений позивачем за період з с
ічня 2006 року по жовтень 2007 року,
тобто до часткового погашенн
я відповідачем суми основної
заборгованості, виходячи з 65
570,74 грн.
Так, позивач просить стягну
ти з відповідача 12 671,95 грн. збитк
ів внаслідок інфляції, 8 141,59 грн
. пені за час прострочення гро
шового зобовязання, 3 664,81 грн
. 3 % річних, разом 24 478,35 грн.
Однак, п. 3 ст. 83 ГПК України вст
ановлено, що при прийнятті рі
шення по справі, господарськ
ий суд має право зменшувати у
виняткових випадках розмір
неустойки (штрафу, пені), яка п
ідлягає стягненню зі сторони
, що порушила зобовязання.

Ст. 233 (ч. 2) ГК України та ст. 205 ЦК
(ч. 2) надають господарському с
уду право на зменшення неуст
ойки, обмежуючи це право викл
ючними обставинами з урахува
нням тих інтересів сторін, як
і заслуговують на увагу. При ц
ьому враховуються ступінь ви
конання зобовязання, причи
ни неналежного виконання зоб
овязання й порушення догов
ору, незначність простроченн
я у виконанні зобовязання,
невідповідність розміру неу
стойки наслідкам порушення,
негайне добровільне усуненн
я винною стороною порушення
та його наслідків.
Відповідно до ст. 179 ЦК Україн
и, неустойкою (штрафом, пенею)
визнається визначена законо
м або договором грошова сума
, яку боржник повинен сплатит
и кредиторові в разі невикон
ання або неналежного виконан
ня зобовязання, зокрема в р
азі прострочення виконання.

Так, при дослідженні матері
алів справи, судовою колегіє
ю встановлено, що:
- відповідно до Постан
ови Кабінету Міністрів Украї
ни № 798 від 12 жовтня 1995 р. “Про при
зупинення стягнення пені за
несвоєчасне внесення населе
нням плати за житлово-комуна
льні послуги”, пеня за несвоє
часне внесення плати за житл
ово-комунальні послуги не на
раховується, в звязку з чим
, відповідач, який поставляє т
еплоенергію безпосередньо с
поживачам, не отримує з остан
ніх штрафні санкції за затри
мання платежів.
- ЖБК “Суднобудівник-2”
є неприбутковою організаціє
ю, яка здійснює свою господар
ську діяльність за рахунок з
дійснення фізичними особами
споживачами теплоенергії
, які в свою чергу, як правило, з
дійснюють оплату комунальни
х платежів із значними затри
мками, що і стало причиною про
строчення зобовязання по Д
оговору;
- відповідачем було по
гашено значну частину заборг
ованості, а саме з 65 570,74 грн. забо
ргованості було сплачено 59 642,6
5 грн.;
Враховуючи викладене, судо
ва колегія вважає за необхід
не скористатися своїм правом
і зменшити суму нарахованої
позивачем пені до 1 000 грн.
Керуючись вищевикладеним,
Київський апеляційний госпо
дарський суд приходить до ви
сновку, що суд першої інстанц
ії при розгляді спору неповн
о зясував обставини, які ма
ють значення для справи, оскі
льки ним не було вжито всіх за
ходів щодо їх зясування. Та
к, судом не було досліджено пр
оцесу оплату відповідачем за
боргованості за користуванн
я тепловою енергією у вигляд
і постачання гарячої води, що
призвело до прийняття рішен
ня, яким суд зобовязав відп
овідача повторно сплатити по
зивачу вже сплачені кошти, що
є порушенням його прав.
Таким чином, судова колегія
вважає за необхідне рішення
Господарського суду м. Києва
скасувати в частині стягнен
ня з відповідача на користь п
озивача суми основної заборг
ованості, суму стягнення пен
і зменшити до 1 000 грн. Рішення в
частині стягнення 3% річних та
інфляційних нарахувань зали
шити без змін.
Відповідно до ст. 49 ГПК Украї
ни, державне мито при частков
ому задоволенні вимог поклад
ається на обидві сторони про
порційно розміру задоволени
х вимог.
При цьому судова колегія за
значає, що відшкодування поз
ивачу за рахунок відповідача
державного мита, сплаченого
за подання позову, судом розр
аховується з урахуванням зад
оволення позову в частині ст
ягнення заборгованості в роз
мірі 12 671,95 грн. (оскільки частин
у боргу в сумі 6 301,55 грн. була пог
ашена вже під час розгляду сп
рави, чим відповідач визнав о
бґрунтованість позовних вим
ог в цій частині) і штрафних са
нкцій.
На підставі викладеного, ке
руючись ст.ст. 49, 99, 101, 103 - 105 ГПК Укра
їни, Київський апеляційний г
осподарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житлово
-будівельного кооперативу “С
уднобудівник-2” задовольнити
частково.
Рішення скасувати в частин
і стягнення 59 642,65 грн. основної
заборгованості.
Викласти резолютивну част
ину рішення в такій редакції
:
“Позов задовольнити частк
ово.
Стягнути з Житлово-будівел
ьного кооперативу “Суднобуд
івник 2” (04212, м. Київ, вул. М. Малин
овського, 3б, кв. 113, ідентифікац
ійний код 22935274) на користь Акціо
нерної енергопостачальної к
омпанії “Київенерго” (01001, м. Ки
їв, пл. І. Франка, 5, ідентифікаці
йний код 00131305) 5 928 (пять тисяч де
вятсот) грн. 09 коп. основного
боргу, 12 671 (дванадцять тисяч ші
стсот сімдесят одну) грн. 95 коп
. збитків внаслідок інфляції
, 1 000 (одну тисячу) грн. пені за ча
с прострочення грошового зоб
овязання, 3 664 (три тисячі шіст
сот шістдесят чотири) грн. 81 ко
п. 3 % річних, 295 (двісті девянос
то пять) грн. 63 коп. державног
о мита та 38 (тридцять вісім) грн
. 74 коп. витрат на інформаційно
-технічне забезпечення судов
ого процесу. Видати наказ.
Провадження у справі в част
ині стягнення з ЖБК “Суднобу
дівник 2” 6 301,55 грн. основного бо
ргу припинити.
В решті позову відмовити.”

Стягнути з Акціонерної ене
ргопостачальної компанії “К
иївенерго” (01001, м. Київ, пл. І. Фра
нка, 5, ідентифікаційний код 00131
305) на користь Житлово-будівел
ьного кооперативу “Суднобуд
івник-2” (04212, м. Київ, вул. М. Малино
вського, 3б, кв. 113, ідентифікаці
йний код 22935274) 302 (триста дві) грн. 4
3 коп. державного мита за подан
ня апеляційної скарги. Видат
и наказ.
Видачу наказів доручити Го
сподарському суду м. Києва.

Справу № 46/4 повернути до Гос
подарського суду м. Києва.
Постанова набирає законно
ї сили з моменту її прийняття
і може бути оскаржена до Вищо
го господарського суду Украї
ни.
Головуючий суддя

Кондес Л.О.
Судді

Куровський С.В

Миха
льська Ю.Б.
04.11.08 (відправлено)