ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2008 р.

Справа № 5/201

за позовом Українського державного конструкторсько-технологічного інституту транспорту АПК вул.Незалежності, 46, м.Івано-Франківськ, 76000

до відповідача ФГ"Валентина" вул.Зарічна, 33, с.Кінашів, Галицького району, Івано-Франківської області, 77125

про витребування майна із чужого володіння

Представники:

Від позивача: Халус М.М.-представник (адвокат), довіреність № 1/221 від 28.12.07р.

Від відповідача: не з"явився,

В засіданні бере участь Атаманюк В.С.

СУТЬ СПОРУ: подано позов про зобов"язання Фермерського господарства "Валентина" передати Українському державному контрукторсько-технологічному інституту транспорту АПК автомашину УАЗ року випуску, державний номер 46-45 ИФН, двигун №00707865, шасі №0066855.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, відзиву на позов суду не подав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи ухвалами суду від 22.11.07, 03.01.08р. (повідомлення про вручення 27.11.07р., 08.01.08р.).

В засіданні була присутня дружина директора ФГ "Валентина" - Атаманюк В.С., яка не мала доручення від ФГ "Валентина" на представництво інтересів в суді.

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядається за навними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

встановив,

що 17.06.1999 року між Українським державним конструкторсько-технологічним інститутом транспорту АПК та Фермерським господарством "Валентина" був укладений договір №18-а від на оренду автомашини УАЗ 330301, державний номер 46-45 ИФН. Термін орендного договору встановлювася з 17.06.1999р. по 17.06.2000р.

Відповідно до заключеного договору оренди актом від 17.06.1999р. було передано ФГ "Валентина" автомашину УАЗ року, державний номер 46-45 ИФН, двигун №00707865, шасі №0066855.

01.04.2001 року між Українським державним конструкторсько-технологічним інститутом транспорту АПК та Фермерським господарством "Валентина" був укладений договір №18-а на оренду автомашини УАЗ 330301, державний номер 46-45 ИФН з правом викупу. Термін орендного договору встановлювася з 01.04.2001р. по 31.12.2001р.

20.09.2002 року між Українським державним конструкторсько-технологічним інститутом транспорту АПК та Фермерським господарством "Валентина" був підписаний акт про те, що автомобіль УАЗ 330301 переданий на тимчасове збереження на фермерське господарство "Валентина" у зв"язку із закінченням терміну дії договорів на оренду автомобіля.

21.01.2004 року фермерське господарство "Валентина" направляло Українському державному конструкторсько-технологічному інституту транспорту АПК лист за вих.№7 про те, що до 31.04.2004 року господарством буде проведено розрахунок та повернуто транспортний засіб.

Однак, на день подання позову відповідачем по справі автомашину УАЗ 330301 державний номер 46-45 ИФН позивачу повернуто не було. У зв"язку з цим позивач звернувся до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Представник позивача заявлений позов підтримав, подав суду всі необхідні документи, які свідчать про неповернення відповідачем автомашини, а саме: копію договору №18-А від 17.06.1999р., акту від 17.06.1999р., договору №18-А від 01.04.2001р., акту від 20.09.2002р., листа відповідача за №7 від 25.01.2004р., постанову про закриття кримінальної справи по окремому епізоду від 24.04.2006р.

Представник відповідача в судове засідання жодного разу не з"явився, позовних вимог не спростував, не подав суду доказів про повернення автомашини.

Присутня в судовому засіданні Атаманюк В.С. надала суду пояснення по справі, підтвердила факт отримання ФГ "Валентина" спірного автомобіля, але, водночас, подала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку із відсутністю керівника господарства.

Однак, суд не вбачає підстав до задоволення клопотання, оскільки в Атаманюк В.С. відсутнє доручення на представництво ФГ "Валентина" в суді.

Як вбачається з поданих матеріалів, фактично 20.09.2002р. між Українським державним конструкторсько-технологічним інститутом транспорту АПК та Фермерським господарством "Валентина" був укладений договір про зберігання автомашини, що стверджується підписаним актом із зазнченням того, що автомобіль УАЗ 330301 переданий на тимчасове збереження на фермерське господарство "Валентина" у зв"язку із закінченням терміну дії договорів на оренду автомобіля.

На час фактичного укладення договору зберігання був чинний ЦК Української РСР. Відповідно до п.4 перехідних положень ЦК України: Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже, в даному випадку, суд вважає за необхідне, застосовувати норми діючого ЦК України, оскільки права та обов"язки сторін продовжують існувати після набрання чинності цього кодексу.

Згідно ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.949 ЦК України зберігач зобов"язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання.

Що стосується спливу позовної давності, то суд не бере до уваги даний факт, оскільки відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач у справі не скористався, наданим йому законом правом на захист своїх прав та інтересів - в судове засідання не з"явився повноважний його представник, відзиву на позов та доказів повернення автомашини суду не подав.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та правомірними. Отже, позов слід задоволити.

Враховуючи приписи ст.49 ГПК України, суд вважає, що судові витрати (державне мито, інформаціно-технічні послуги і послуги адвоката) слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, п.4 Перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст.526, 949 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Фермерському господарству "Валентина", вул.Зарічна, 33, с.Кінашів, Галицький район () передати Українському державному контрукторсько-технологічному інституту транспорту АПК, вул.Незалежності,46, м.Івано-Франківськ () автомашину УАЗ року випуску, державний номер 46-45 ИФН, двигун №00707865, шасі №0066855.

Стягнути з Фермерського господарства "Валентина", вул.Зарічна, 33, с.Кінашів, Галицький район () на користь Українського державного контрукторсько-технологічного інституту транспорту АПК, вул.Незалежності,46, м.Івано-Франківськ () 102 грн. державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 500 грн. витрат на послуги адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 04.02.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________