ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.08 р.
Справа № 19/324

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Шушукова А.С., за
довіреністю

Від відповідача: без участі
представника

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Кредитної спілки “Капітал”
м.Харцизьк Донецької області

до відповідача фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м.Харцизьк Донецької області

про зобов'язання усунути дефекти
виробу; про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь
Кредитної спілки штрафу у розмірі 1 111,73 грн., пені у розмірі 523,32 грн.,
штрафу у розмірі 389,10 грн., витрат на юридичну допомогу у                              сумі 1000,00 грн.

Позивач, Кредитна спілка “Капітал”
м. Харцизьк Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької
області з позовом до відповідача, фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 м.Харцизьк
Донецької області, про зобов'язання усунути наступні дефекти виробу: усунути
люфт в дверному полотні; відрегулювати в обох дверях зазори між роликовими
фіксаторами замка й іншою половиною дверей; установити заглушки на дверні
замки; закріпити дверні ручки; установити ручки дверей належним чином; належним
чином закріпити скла-пакети та усунути в них люфт; про стягнення з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки штрафу у розмірі 1111,73
грн., пені у розмірі 527,25 грн., штрафу у розмірі 389,10 грн., витрат на
юридичну допомогу у сумі 1000,00 грн.

25.12.2007 року позивач звернувся
до суду із доповненнями до позовної заяви (з уточненням позовних вимог) (вх. №
02-41/47352 від 25.12.2007 року), відповідно до яких зазначено, що з моменту
отримання відповідачем претензії і до дня подання позову до суду минуло 95
днів, враховуючи викладене, позивач уточнив розмір пені, що вимагається ним до
стягнення з відповідача та просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі
523,32 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на договір № 996 від 06.04.2007 року, укладений між
позивачем та відповідачем, відповідно до якого відповідач був зобов'язаний
зробити заміри віконних (дверних) прийомів і в подальшому виготовити та
доставити вікна (двері) та за яким позивачем було здійснено передоплату у
розмірі 5558,66 грн.; виявлення скритих дефектів та недоробок після
встановлення дверей; неусунення відповідачем недоліків до теперішнього часу;
ст.ст. 193, 231, 269 Господарського кодексу України.

Відповідач, фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, у судові засідання жодного разу не з'явився, про причини
неявки не повідомив, відзив на позов не надав, ухвал суду не виконав,
витребувані судом документи не надіслав, тому відповідно               ст. 75 ГПК України, справу
розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На запит суду надійшов Витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців,
відповідно до якого станом на 20.12.2007 р. в реєстрі значиться фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

Враховуючи зазначене, процесуальні
документи по справі надсилалися на офіційну адресу відповідача, та на адресу,
що вказана в позовній заяві ( адреса магазина, яка вказана в Замовленні -
додатку № 1 до договору).

У відповідності до п.п. 2, 3, 4
частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського
процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського
процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється
на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Вивчивши  матеріали справи,  заслухавши в засіданні пояснення представника
позивача, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

06.04.2007 року між ПП ОСОБА_1
(продавцем) та Кредитною спілкою “Капітал” (покупцем) було укладено договір №
996, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язався здійснити заміри
віконних (дверних) пройомів, за цими замірами виготовити, доставити вікна
(двері) з відкриванням стулок, зазначеному у додатку № 1 до договору,
засвідченому підписом покупця.

Пунктом  1.2. договору передбачено обов'язок покупця
оплатити 5558, затверджені ескізом, що є невід'ємною частиною даного договору
та підписується сторонами окремо.

Розділом 2 договору передбачено
умови та порядок оплати. Так, згідно п. 2.1. договору сторонами досягнуто
домовленість про вартість виконання замовлення: дверні блоки - 4398 грн.,
доповнення - 670+440 уст., доставка замовлення - 50 грн. Сумарна вартість -
5558 грн. (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору при
несвоєчасному виконанні замовлення, продавець несе майнову відповідальність в
розмірі 0,1% від суми договору за кожний день прострочення.

Розділом 4 договору встановлено, що
продавцем передбачена гарантія якості продукції, що поставляється за умови
установлення замовлення спеціалістами продавця. Гарантійний строк на виріб
протягом 5 років з моменту приймання виконаних робіт. За умови самостійного
монтажу виробів покупцем продавець гарантій не дає. Продавець дасть гарантію на
усунення скритих недоліків протягом 1 року (гарантія не розповсюджується на
роботу фурнітури).

Строк виконання замовлення - з
моменту підписання договору та внесення 100% передоплати з 06.04.2007 року по
17.04.2007 року (п. 5.1. договору).

Відповідно до пунктів 6.1. - 6.3.
договору приймання товару, перевірка якості та кількості можуть бути здійснені
виключно в присутності представника продавця. Тільки при дотриманні даної умови
покупець має право на рекламацію товару. В разі, якщо покупець має якісні чи
кількісні претензії до доставленого товару, він зобов'язаний протягом 14 днів з
дня приймання товару пред'явити виявлений недолік продавцю у письмовій формі.
Продавець зобов'язаний протягом 20 днів з дня пред'явлення рекламації
задовольнити вимоги покупця.

Статтею 207 Цивільного кодексу
України встановлено вимоги до письмової форми правочину. Так, згідно частини 2 зазначеної
статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).

На договорі в розділі “Реквізити та
адреси сторін, Продавець” наявний напис “ОСОБА_2”, відбиток печатки
проставлений Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 218
Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину,
яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

До суду не надійшло заперечень
жодної зі сторін договору № 996 від 06.04.2007 року стосовно факту його
вчинення та, навпаки, матеріали справи містять докази підтвердження сторонами
його вчинення шляхом складання додатку до договору № 996, виконання
відповідачем робіт та оплати таких робіт позивачем. Отже, суд робить висновок
про дійсність правочину.

Договір вступає в силу з моменту
його підписання сторонами та припиняється з моменту виконання сторонами
зобов'язань. Всі спори за даним договором вирішуються в установленому законодавством
України порядку (розділ 8 договору).

Додатком до договору № 996 від
06.04.2007 року визначено номер виробу, кількість виробів, схему виробу, опис
виробу, попередній розрахунок, дата виготовлення, дата монтажу, доповнення до
виробу № 1, доповнення до замовлення: монтаж пластикових виробів без
штукатурних робіт вартістю 440 грн., доставка вартістю 50 грн.; вартість
замовлення.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
було виставлено позивачу рахунок № 996 від 06.04.2007 року на суму 5558,00 грн.

Платіжним дорученням № 96 від
06.04.2007 року позивач перерахував на рахунок відповідача 5558,00 грн. в
якості передоплати за постачання дверей згідно рахунка 996 від 06.04.2007 року
без ПДВ.

21.07.2007 року комісією у складі
голови правління КС „Капітал”, бухгалтера КС „Капітал” та кредитного
інспектора, складено акт про виявлення дефектів виробу, яким зафіксовано
виявлення недоліків виробу, що виникли після установки дверних блоків фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1

Перелік виявлених недоліків:

1. вертикальні та горизонтальні
алюмінієві профілі дверного полотна зовнішньої двері не закріплені між собою, у
зв'язку з чим  дверне полотно змістилося
у вертикальному положенні (люфт до 1 см.);

2. зазори та взаєморозташування між
роликовими фіксаторами замка та отворами відповідної частини замка не
відрегульовані в обох дверях, при відкриванні дверей фіксатор щільно чіпляється
за відповідну частину замка;

3. дверні замки не мають заглушок;

4. дверний доводчик зовнішньої
двері не працює повністю;

5. ручки двері не закріплені;

6. у зв'язку з близькою установкою
ручки двері до краю двері відбувається стирання фарби з алюмінієвих конструкцій
ручки та профілю;

7. скло-пакети не щільно закріплені
у полотні двері, при торканні рукою скла явно видно рух скла (люфт до 0,3 мм).

Позивач звернувся до відповідача з
Претензією, відповідно до якої повідомлено відповідача про виявлення замовником
дефектів та недоробок після встановлення вхідних зовнішніх дверей робітниками
ПП ОСОБА_1 АДРЕСА_2. Перелік дефектів викладений в тексті претензії.

Позивачем зазначено, що зважаючи на
перелічені дефекти та недоробки двері не можуть нормально експлуатуватися.
Враховуючи, що установку Замовлення здійснювали спеціалісти продавця,  згідно п. 4 Договору № 996 від 06.04.2007
року, продавець несе гарантію за якість поставленої продукції.

Претензія отримана відповідачем
23.07.2007 року, про що свідчить відповідна відмітка на претензії. Проте,
відповіді чи задоволення позивачем не отримано.

Вважаючи на те, що відповідачем
дефекти усунуті не були, позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання
відповідача усунути дефекти, та стягнення штрафних санкцій.

Господарський суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідач, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, як продавець та підрядник за договором № 996 від
06.04.2007 року, згідно п. 1.1 договору зобов'язався здійснити заміри віконних
(дверних) пройомів, за цими замірами виготовити, доставити вікна (двері) з
відкриванням стулок, зазначеному у додатку № 1 до договору.

Позивачем в підтвердження оплати за
договором № 996 від 06.04.2007 року надано суду платіжне доручення № 96 від
06.04.2007 року про перерахування на рахунок відповідача 5 558,00 грн. в якості
передоплати за постачання дверей згідно рахунку 996 від 06.04.2007 року без
ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи,
актом від 21.07.2007 року було зафіксовано виявлення позивачем недоліків
виробу, що виникли після установки дверних блоків Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 Відповідач проти наявності дефектів не заперечив, відсутність дефектів
документово не довів.

Статтею 525 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у
встановлений  законом чи договором строк,
однобічна відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526
Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір № 996 від 06.04.2007 року
за своєю правовою природою є договором підряду, за яким, відповідно до ст. 837
Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу
України).

Робота, виконана підрядником, має
відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти -
вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана
робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що
звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи
в  межах
розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору
підряду або для звичайного використання роботи такого характеру ( ст. 857
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 858
Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від
умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які
роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для
звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше
не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника
безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного
зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо
право замовника усувати їх встановлено договором.

Замовник, який прийняв роботу без
перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ч. 2 ст. 853
Цивільного кодексу України).

Якщо  після
прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або
інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття
(приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником,
він зобов'язаний негайно повідомити про
це підрядника ( п.3 ст. 853 ЦК України).

Позивач наполягає, що недоліки
робіт, виконаних відповідачем за договором № 996 від 06.04.2007 року, та
виявлені позивачем згідно акту про виявлення дефектів виробу від 21.07.2007
року, є такими, що не могли бути встановлені при звичайному способі її
прийняття, а проявилися пізніше, тобто є скритими.

Відповідно до ст. 859 Цивільного
кодексу України якщо договором або законом передбачено надання підрядником
замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові
результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу
протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все,
що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Перебіг гарантійного строку
починається  з  моменту,
коли виконана робота  була
прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором
підряду ( ст. 860 Цивільного Кодексу України) .

За умови статті 863 Цивільного
Кодексу України, до вимог щодо
неналежної якості роботи,
виконаної за договором підряду,
застосовується позовна давність в один рік.

Якщо договором підряду або законом
встановлений гарантійний строк і заява з приводу недоліків роботи зроблена у
межах гарантійного строку, перебіг позовної давності починається від дня
заявлення про недоліки ( ст. 864 Цивільного Кодексу України).

Договором встановлено, що продавець
дає гарантію на усунення скритих недоліків протягом 1 року.

Оскільки недоліки робіт, виконаних
відповідачем за договором № 996 від 06.04.2007 року та що виявлені позивачем
згідно акту про виявлення дефектів виробу від 21.07.2007 року, безпосередньо
стосуються результатів роботи відповідача за договором, відповідач
зобов'язаний, з урахуванням статті 859 Цивільного кодексу України, передати
позивачу результат роботи, виконаної за договором № 996 від 06.04.2007 року,
який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу, тобто у якості,
визначеній у договорі підряду, або з дотриманням вимог, що звичайно ставляться
до роботи такого характеру.

З урахуванням викладеного судом
задовольняються вимоги позивача про зобов'язання відповідача усунути наступні
дефекти виробу: усунути люфт в дверному полотні, відрегулювати в обох дверях
зазори між роликовими фіксаторами замка й іншою половиною дверей, установити
заглушки на дверні замки, закріпити дверні ручки, установити ручки дверей
належним чином, належним чином закріпити скло-пакети та усунути в них люфт.

Також, позивачем було заявлено
вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1111,73 грн., пені у
розмірі 523,32 грн., штрафу у розмірі 389,10 грн.

В обґрунтування вимог про стягнення
з відповідача штрафу у розмірі 1111,73 грн. позивач посилався на п. 7 ст. 269
Господарського кодексу України, яким передбачено, що у разі поставки товарів
неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача
(постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу, якщо
інший розмір не передбачено законом або договором.

Проте, зазначена стаття
застосовується для регулювання правовідносин, що виникають між суб'єктами
господарювання під час виконання договору поставки.

Оскільки договір № 996 від
06.04.2007 року за своєю правовою природою є договором підряду, до нього не
можуть бути застосовані положення статті 269 Господарського кодексу України, а
тому вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1111,73 грн.
є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

За порушення відповідачем строків
виконання зобов'язань, позивачем нараховано пеню у розмірі 0,1% вартості
товарів (робіт, послуг) за кожний день прострочення у розмірі 523,32 грн.
Розрахунок пені здійснений позивачем виходячи з 95-ти днів прострочення з
моменту отримання відповідачем претензії і до дня подання позову.

Пунктом 3.3. договору № 996 від
06.04.2007 року передбачено, що при несвоєчасному виконанні замовлення,
продавець несе майнову відповідальність в розмірі 0,1% від суми договору за
кожний день прострочення. Отже, вказаний пункт стосується строку виконання
робіт за договором.

Матеріали справи свідчать, що
роботи за договором в цілому є виконаними. Позивач не надав доказів невиконання
відповідачем робіт, обумовлених договором, або виконання відповідачем  робіт за договором з перевищенням строку,
визначеного договором.

Спір у цій справі стосується
скритих дефектів виконаних робіт, які проявилися вже в процесі експлуатації, та
підлягають усуненню відповідачем.

Розділом 4 зазначеного договору
передбачено надання відповідачем позивачу гарантії якості продукції. При цьому,
продавець дає гарантію на усунення скритих недоліків протягом 1 року, що не є
тотожним з виконанням робіт за договором. Договором не обумовлені штрафні
санкції за несвоєчасне усунення скритих недоліків.

Отже, суд робить висновок про
недоведеність позивачем факту несвоєчасності виконання відповідачем замовлення
за договором № 996 від 06.04.2007 року, тому нарахування штрафних санкцій по
п.3.3. договору є необґрунтованим. Вимоги позивача про стягнення з відповідача
пені в сумі 523,32 грн. є такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування стягнення з
відповідача штрафу в сумі 389,10 грн. позивач послався на ст. 231 Господарського
кодексу України, відповідно до ч. 2 якої за прострочення строків виконання
зобов'язання понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи
відсотків вказаної вартості.

Проте, частина 2 ст. 231
Господарського кодексу України застосовується у разі якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

Жодна зі сторін договору № 996 від
06.04.2007 року не є суб'єктом господарювання, що належить до державного
сектора економіки; виконання зобов'язання за цим договором не фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту та
порушення не пов'язано з виконанням державного контракту.

Враховуючи викладене, та
недоведеність факту несвоєчасності виконання відповідачем замовлення за
договором № 996 від 06.04.2007 року, вимоги позивача про стягнення з
відповідача штрафу в розмірі 389,10 грн. не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача витрат на юридичну допомогу у сумі 1000,00 грн. не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить
оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь
адвоката при розгляді справи підлягають
сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату ( адвокатському
бюро, адвокатській колегії, адвокатській фірмі, адвокатській конторі чи
адвокатському об'єднанню) стороною, якій надавалися адвокатські послуги та їх
сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Крім того, відповідно до ст. 28 ГПК
України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи що діють
у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами,
через свого представника.

Керівники підприємств та
організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або
установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують
їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб
можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації. Довіреність
видається  за підписом керівника
або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується

печаткою підприємства, організації.

Повноваження сторони або третьої
особи від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ,
якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

Громадяни можуть вести свої справи
в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких
підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Тобто, вказана норма не обмежує
юридичних осіб у виборі осіб, які будуть здійснювати їх представництво в
господарському суді, що знайшло підтвердження в рішенні Конституційного суду
України від 16.11.2000 року за номером 13-рп/2000.

Відповідно до ч.3 ст.48
Господарського процесуального Кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру”.

З наданих суду позивачем документів
вбачається, що 19.10.2007 року між позивачем (довірителем) та Директором
юридичної фірми „Закон” (повіреним) було укладено договір про надання юридичної
допомоги, за умовами якої довіритель доручає, а повірений приймає на себе
обов'язок надати юридичну допомогу у обсязі та на умовах, передбаченим даною
угодою, при цьому довіритель передає повіреному право приймати участь від його
імені у судових процесах в якості позивача, відповідача чи третьої особи як за
участю довірителя, та і у його відсутності. Договором передбачено обов'язок
довірителя оплатити роботу повіреного за правову допомогу у сумі 1000,00 грн.
за підготовку справи до судового розгляду та представлення інтересів довірителя
у одному судовому процесі.

Договір з боку повіреного підписано
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3.

Відповідно до акту виконаних робіт
№ 1 до договору про надання юридичної допомоги від 19.10.2007 року умови
договору виконані повіреним у повному обсязі.

Винагороду за юридичне
супроводження справи у господарському суді позивачем сплачено Юридичній фірмі
„Закон” в розмірі 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового
касового ордеру від 25.10.2007 року.

Надані позивачем документи не
свідчать, що суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_3 є адвокатом  у розумінні статті 2 Закону України “Про
адвокатуру” та має відповідне свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю;
також, не надано суду доказів, які б підтверджували, що Юридична фірма
„Закон”  має статус адвокатського бюро,
колегії, фірми, контори або іншого адвокатського об'єднання та зареєстровано
таким чином у Мінюсті України в порядку передбаченому Постановою КМУ “Про
порядок реєстрації адвокатських об'єднань” від 27.04.1993 р. N 302 , як того
вимагає ст. 4 Закону України “Про адвокатуру”.

Таким чином, у суду відсутні
правові підстави для віднесення на відповідача витрат позивача на юридичну
допомогу у сумі 1000,00 грн., понесених на виконання угоди про надання
юридичної допомоги від 19.10.2007 року.

Щодо витрат на державне мито та
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, то вони, згідно ст. 49
Господарського процесуального Кодексу України, відносяться на відповідача
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 33, 34, 36,
43, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський
суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позовні
вимоги Кредитної спілки “Капітал” м.Харцизьк Донецької області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 м.Харцизьк Донецької області про зобов'язання
усунути наступні дефекти виробу: усунути люфт в дверному полотні; відрегулювати
в обох дверях зазори між роликовими фіксаторами замка й іншою половиною дверей;
установити заглушки на дверні замки; закріпити дверні ручки; установити ручки
дверей належним чином; належним чином закріпити скла-пакети та усунути в них
люфт; про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Кредитної
спілки штрафу у розмірі 1 111,73 грн., пені у розмірі 523,32 грн., штрафу у
розмірі 389,10 грн., витрат на юридичну допомогу у сумі 1000,00 грн.

Зобов'язати фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 м. Харцизьк Донецької області усунути дефекти виробу, що є
предметом договору № 996 від 06.04.2007 р., та знаходиться в приміщенні
АДРЕСА_2, а саме: усунути люфт в дверному полотні; відрегулювати в обох дверях
зазори між роликовими фіксаторами замка й іншою половиною дверей; установити
заглушки на дверні замки; закріпити дверні ручки; установити ручки дверей
належним чином; належним чином закріпити скла-пакети та усунути в них люфт,

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м.Харцизьк Донецької області на користь  Кредитної спілки “Капітал” м. Харцизьк
Донецької області 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита,  59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання
рішенням суду законної сили.

У залишку вимог - відмовити.

Текст рішення проголошений в
судовому засіданні 28.01.2008р.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Дучал Н.М.

Вик.
Вознева Н.В.

Надруковано
4 екземпляри:

1
- позивачу;

2
- відповідачу;

1
- у справу.