ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 17/39

17.03.08

За позовом Приватного підприємства «Автомагістраль»

До Закритого акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування»

Про стягнення 454500,00 грн.

Суддя Кролевець О.А.

Представники :

Від позивача: Стьопін О.Ю. (довіреність №6 від 09.01.2008)

Від відповідача: Синюк С.Л. (довіреність від 28.12.2007)

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 03.03.2008 оголошувалась перерва до 17.03.2008.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ПП «Автомагістраль»про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування від 07.09.2006 (поліс №109536 серія АТК) в розмірі 454500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування майнових інтересів власника автомобіля «Toyota Lexus GX 470», одним із страхових випадків за яким є «незаконне заволодіння застрахованим транспортним засобом». 12.07.2007 стався страховий випадок –викрадення автомобілю, про що було порушено кримінальну справу, в зв’язку з чим у відповідача виник обов’язок здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 454500,00 грн. Оскільки відповідач відмовився від здійснення страхових виплат за договором, позивач був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивачем не були дотримані умови договору страхування та не були надані всі необхідні документи та речі (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі та брелки від протиугінних систем транспортного засобу), які є обов’язковими для здійснення відповідачем страхових виплат.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2006 між позивачем (страхувальник) та відповідачем (страховик) було укладено договір №109536 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів, відповідно до розділу 1 якого предметом вказаного договору є майнові інтереси позивача, пов’язані з володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням транспортним засобом (далі –ТЗ) –легковим автомобілем «Toyota Lexus GX 470»(реєстраційний номер АІ 0202 АО, 2006 року випуску, номер кузову JTJ BT20X760116682), додатковим обладнанням, відшкодування шкоди, завданої життю, здоров’ю та/або майну третіх осіб внаслідок ДТП, що сталося з вини водія ТЗ, життям, здоров’ям та працездатністю застрахованих осіб.

Страхові ризики та страхові випадки передбачені сторонами в розділі 2 Договору, серед яких, зокрема, є незаконне заволодіння –вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення застрахованого ТЗ у власника чи користувача всупереч їх волі шляхом крадіжки, грабежу чи розбою.

Строк дії Договору страхування визначений з 06.09.2006 по 06.09.2007 (п.1.12 Договору).

12.07.2007 позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку, а саме про викрадення застрахованого ТЗ, по факту якого було порушено кримінальну справу про незаконне заволодіння автомобілем, який належить ПП «Автомагістраль»за ознаками злочину, передбаченого ст.289 ч.3 Кримінального кодексу України (постанова про порушення кримінальної справи від 18.07.2007). Вказаним повідомленням позивач просив відповідача виплатити страхове відшкодування згідно умов Договору №109536 серії АТК від 07.09.2006.

У відповіді на заяву-повідомлення позивача, відповідач листом від 22.11.2007 за вих.№04-6569 відмовив у визнанні страхового випадку та проведенні страхового відшкодування з тих підстав, що позивачем не були дотримані умови договору страхування та не були надані всі необхідні документи та речі (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключі та брелоки від протиугінних систем транспортного засобу), які є обов’язковими для здійснення відповідачем страхових виплат.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши приписи чинного законодавства та умови укладеного між сторонами Договору добровільного страхування транспортних засобів №109536 серії АТК, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов’язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або інший особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.988 ЦК України страховик зобов’язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором тощо.

Страхувальник відповідно до ст.989 ЦК України зобов’язаний в свою чергу повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Страхові виплати здійснюються відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника і страхового акту (аварійного сертифікату), який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (ст.990 ЦК України).

Підстави для відмови від здійснення страхової виплати передбачені в ст.991 ЦК України, а також можуть бути визначені в договорі страхування. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до п.2.2.1 Договору №109536 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів під незаконним заволодінням в цьому Договорі розуміється вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення застрахованого транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі шляхом крадіжки, грабежу чи розбою.

Постановою дізнавача Відділу дізнання Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 18.07.2007 про порушення кримінальної справи і прийняття її до свого провадження порушено кримінальну справу про незаконне заволодіння автомобілем «Лексус 470»д.н.АІ 02-02 АО, 2006 року випуску, який належить ПП «Автомагістраль»за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.289 Кримінального кодексу України.

Зазначена норма Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене організованою групою або поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або якщо воно завдало великої матеріальної шкоди. При цьому, під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті закону слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Відповідно до п.2.7.3 Договору при викраденні застрахованого ТЗ страхувальник зобов’язаний: негайно, як тільки страхувальнику (представнику, водію) стало відомо або повинно було стати відомо про викрадення застрахованого ТЗ, заявити в органи Міністерства внутрішніх справ за місцем викрадення; протягом трьох днів, не враховуючи вихідні і святкові дні, надати страховику письмове повідомлення про подію, що має ознаки страхової (за встановленою страховиком формою), за детальним викладенням всіх відомих йому обставин викрадення застрахованого ТЗ; для отримання страхового відшкодування, крім письмового повідомлення, надати страховику заяву про виплату страхового відшкодування та наступні документи, які є обґрунтуванням заяви про виплату страхового відшкодування: 1) цей Договір; 2) всі наявні документи на право керування і користування ТЗ, реєстраційні й облікові документи на застрахований транспортний засіб (свідоцтво про реєстрацію ТЗ, технічний паспорт ТЗ тощо); 3) документ або документи (довідки, постанови, рішення, вироки) або їх належним чином засвідчені копії, видані органом внутрішніх справ, прокуратури або судом, у яких повністю зазначені: місце, час, причини, обставини і наслідки викрадення застрахованого ТЗ, дата і час надходження в зазначені органи (до посадових осіб) повідомлення про втрату ТЗ, опис застрахованого ТЗ (марка, модель, реєстраційний номер), норми закону, по яким порушена кримінальна справа по ознаках крадіжки, грабежу або розбою; 4) усі виготовлені підприємством-виробником комплекти ключів, усі комплекти пультів керування (брелок, картка, ключ) протиугінними, охоронними, пошуковими пристроями і системами, якими оснащений застрахований ТЗ. В разі відсутності вищезазначений речей, надати страховику письмове пояснення їх відсутності; 5) документи (документ), які гарантують, що у випадку виявлення (знайдення) застрахованого ТЗ після виплати страхового відшкодування (у тому числі після припинення дії Договору страхування) це відшкодування або застрахований ТЗ й усі права на нього вільні від вимоги, заборони, обмеження або права іншої особи, будуть передані у власність страховика; 6) інші документи за письмовою обґрунтованою вимогою страховика.

Відповідач стверджує, що позивач в порушення вимог п.2.7.3 Договору не надав всіх необхідних документів, а саме: свідоцтва про реєстрацію ТЗ, ключі від ТЗ та брелки від протиугінних систем.

Представник позивача пояснив суду, що зазначені документи та речі не могли бути передані страховику разом із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки залишилися у викраденому автомобілі.

З огляду на такі пояснення позивача, відповідач звертає увагу суду на порушення страхувальником вимог п.2.11.15 Договору, відповідно до якого страхувальник був зобов’язаний не залишати документи на ТЗ (свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ін.), ключі від ТЗ і брелки від протиугінних систем у застрахованому ТЗ.

Відповідно до підп ж). п.2.11.3.8 Договору страховик має право відмовити страхувальникові у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених Договором, Правилами 2062 «Добровільного страхування наземного транспорту крім залізничного», затвердженими Правлінням ЗАТ «Укрінмедстрах»(протокол від 28.04.2004), та чинним законодавством України, зокрема, у разі порушення страхувальником умов Договору та/або Правил.

З пояснень представників сторін в судових засіданнях та наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивачем було допущено порушення вимог п.2.11.15 Договору, що в силу приписів нормативних актів та Договору є підставою для відмови у виплаті позивачеві страхового відшкодування за договором №109536 серії АТК добровільного страхування транспортних засобів.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про спростування відповідачем обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги ПП «Автомагістраль», а тому вимоги позивача про стягнення з ЗАТ «ПРОСТО-страхування»страхового відшкодування в розмірі 454500,00 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя О.А.Кролевець