ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 37/215-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

товариства з обмеженою відповідальністю "Магік", м. Харків

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду

від 01.10.2007р.

у справі

господарського суду Харківської області

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Магік", м. Харків

до

Харківського державного фармацевтичного підприємства "Здоров’я народу", м. Харків

про

визнання договору недійсним

за участю представників сторін:

позивача: не з’явився,

відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магік" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського державного фармацевтичного підприємства "Здоров’я народу" про визнання договору оренди №1314 від 05.12.2002р. укладеного між ТОВ "Магік" та Харківським державним фармацевтичним підприємством "Здоров’я народу" недійсним.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що договір №1314 укладався без мети створення тих наслідків які були в ньому започатковані. Після укладення договору №1314 не було здійснено жодної дії на винекнення взаємних зобов’язань з приводу встановлення орендних правовідносин, а саме: не відбулась передача майна в тимчасове користування з боку позивача до відповідача; експертна оцінка майна цілісного майнового комплексу не проводилась; орендні платежі не здійснювались. Крім того, сторони вважали договір №1314 фіктивним, і 22.09.2003 р. уклали договір оренди №3 стосовно того ж об’єкта оренди, а тому відповідно до ст. 58 Цивільного кодексу УРСР договір №1314 є мнимим, тобто недійсним.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.08.2007р. у справі №37/215-07, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2007р. з даної справи в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та постановою у даній справі, ТОВ "Магік" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України в якій просить їх скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу не дослідженням судами обставин, що мають значення у справі.

Сторони з даної справи не скористались своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, 22.09.2002р. між ТОВ "Магік" (Орендодавець) та Харківським державним фармацевтичним підприємством "Здоров’я народу" (Орендатор) було укладено договір оренди №1314, відповідно до якого орендодавець передав орендатору у тимчасове користування цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мельникова, 41, строком до 31.12.2007р.

22.09.2002р. між ТОВ "Магік" (Орендодавець) та Харківським державним фармацевтичним підприємством "Здоров’я народу" (Орендатор) було укладено договір оренди №3, відповідно до якого орендодавець передав орендатору у тимчасове платне володіння і користування цілісний майновий комплекс (нежитлові будівлі літ. "Л-2" і літ. "Н-3") строком до 30.09.2004р. Додатковою угодою №1 до зазначеного договору оренди сторонами був визначений термін дії договору до 31.12.2004р.

Відповідно до ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Попередніми судами також встановлено, що відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 03.08.05р. по справі №44/86-05, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2005р. та постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2005р. позивач й відповідач знаходяться в договірних відносинах оренди щодо цілісного майнового комплексу (нежитлові будівлі літ. "Л-2" і літ. "Н-3"), що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Мельникова, 41, - згідно Договору оренди №1314 від 05.12.2002р., строк дії якого –до 31.12.2007р., та який містить всі необхідні для даного виду договору умови.

Згідно рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2005р. по справі №52/308-05, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2005р., договір оренди №1314 від 05.12.2002р. визнаний судом діючим, а також встановлено відсутність підстав для визнання його припиненим.

Згідно ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішення інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Крім цього, 22.02.2007р. позивачем було надано відповідачу повідомлення про відмову від договору, згідно якого позивач відмовляється від договору №1314 від 05.12.2005р. у зв’язку з тим, що відповідач не сплачує орендну плату.

Позивачем також було заявлено до відповідача позов про зобов’язання останнього повернути майно, передане в оренду, виселивши з приміщень (корпус 2 та корпус 1 по вул. Мельникова, 41 в м. Харкові) та повернути майно, яке передано в оренду згідно з переліком до договору (справа №37/84-07). Як на підставу позову позивач послався на той факт, що орендні правовідносини сторін щодо користування цілісним майновим комплексом, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мельникова, 41, щодо строку оренди, регулюються положеннями договору №1314.

За таких обставин, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог колегія визнає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи, оскільки, як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій позивач та відповідач укладаючи договір №1314 мали намір створити передбачені зазначеним договором юридичні наслідки і правові підстави для визнання цього договору фіктивним відсутні.

Таким чином, місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена і як наслідок, прийняті судами рішення та постанова відповідають положенням ст.ст. 84, 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. "Про судове рішення", а отже і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2007р. у справі № 37/215-07 залишити без змін.

Головуючий суддя           В.С. Божок

Судді: Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко