ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2008 р. Справа № 18/444

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Гой Н.І. - голови правління,

Власюка С.М. - представника за довіреністю від 20.05.2008р.;

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Красилівського міського споживчого товариства, м.Красилів Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "06" березня 2008 р. у справі № 18/444 (суддя Саврій В.А.)

за позовом Житлово-експлуатаційної контори, м.Красилів Хмельницької області

до Красилівського міського споживчого товариства, м.Красилів Хмельницької області

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Красилівської міської ради, м.Красилів Хмельницької області

про розірвання договору оренди, зобов'язання передати приміщення за актомприйому-передачі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.03.2008р. у справі №18/444 (а.с.69) позов Житлово-експлуатаційної контори м.Красилів (м.Красилів Хмельницької області) до Красилівського міського споживчого товариства (м.Красилів Хмельницької області) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Красилівської міської ради (м.Красилів Хмельницької області) про розірвання договору оренди, зобов'язання передати приміщення за актом прийому-передачі задоволено частково: зобов’язано Красилівське міське споживче товариство передати приміщення за адресою: м.Красилів, вул.Булєнко,1 площею 101 кв.м. за актом прийому передачі; стягнуто з Красилівського міського споживчого товариства на користь Красилівської житлово-експлуатаційної контори м. Красилів 85,00 грн. витрат з державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в решті позову відмовлено. Крім того, додатковим рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.03.2008р. (а.с.71) клопотання відповідача про зупинення провадження у справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати повністю з наведених у скарзі підстав та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу (а.с.77-78), відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема:

- судом першої інстанції не встановлено правових підстав володіння позивачем приміщенням магазину по вул.Булаєнко, 1 в м.Красилів, а правовстановлюючі документи в підтвердження права власності Житлово-експлуатаційної контори м.Красилів на приміщення магазину та підстави прийняття його позивачем на баланс в матеріалах справи відсутні;

- спірний договір оренди укладався без погодження з Красилівським районним споживчим товариством, яке, на думку відповідача, наділене правом володіння, розпорядження та користування приміщенням магазину і має на те відповідні підтверджуючі документи, оскільки будівництво здійснювалось за рахунок кооперування коштів райспоживспілки та міжколгоспної будівельної організації й з моменту введення в експлуатацію будинку (з 1964р.) приміщення магазину знаходиться на балансі Красилівської райспоживспіки з первинною балансовою вартістю 14500,00 грн.

Представники позивача і третьої особи в засідання суду не з'явились.

Враховуючи, що про дату, час і місце проведення судового засідання учасники судового процесу були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованою кореспонденцією ухвали Житомирського апеляційного господарського суду від 07.04.2008р. про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду на 22.05.2008р. (а.с.91-93), зважаючи на приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що неявка в засідання суду представників позивача і третьої особи не перешкоджає перегляду апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач у відзиві №232 від 24.04.2008р. на апеляційну скаргу (а.с.94) проти апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.2008р. обґрунтованим та законним, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що твердження скаржника про те, що судом першої інстанції не встановлено правових підстав володіння позивачем приміщенням магазину по вул.Булаєнко, 1 в м.Красилів, а відповідні докази в матеріалах справи відсутні, не заслуговує на увагу, оскільки в обґрунтування своїх вимог позивачем ще в суді першої інстанції було надано докази, які підтверджують факт прийняття приміщення магазину відповідачем в оренду, заборгованість останнього по орендній платі та отримання ним повідомлення про розірвання договору, зокрема, такими доказами є договір оренди від 02.01.2002р., вимога житлово-експлуатаційної контори сплатити борг за період, який передував розірванню договору, лист голови правління споживчого товариства від 04.02.2006р. №9 та лист-повідомлення про розірвання договору тощо.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

02.01.2002р. між Красилівською житлово-експлуатаційною конторою (Орендодавцем) та Красилівським міським споживчим товариством (Орендарем) було укладено договір оренди (а.с.4-9), згідно п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - вбудоване приміщення площею 101 кв.м., розташоване за адресою: м.Красилів, вул.Булаєнко,1 , що знаходиться на балансі Красилівської ЖЕК та вартість якого згідно з актом оцінки становить 10776,00 грн. з метою його використання під магазин.

Відповідно до п.2.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у строк, вказаний у договорів, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Пунктами 3.1 та 3.2 договору передбачено, що орендна плата визначається з згодою сторін і за перший місяць оренди становить 84,82 грн. без врахування ПДВ, нарахування якого має здійснюватись у порядку, визначеному чинним законодавством, а орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п.3.3 договору орендна плата перераховується Орендодавцю - Житлово-експлуатаційній конторі не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п.10.1 договір укладено строком на два роки з 01.01.2002р. до 31.12.2003р.

Орендоване приміщення площею 101 кв.м., розташоване за адресою: м.Красилів, вул.Булаєнко,1 було передано Орендарю згідно акту прийому-передачі основних фондів вбудованого приміщення від 02.01.2002р. (а.с.10).

Після закінчення строку дії договору, передбаченого умовами його п.10.1, відповідач продовжував користуватись орендованим приміщенням.

Зважаючи на приписи ст.764 ЦК України, згідно якої в разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, судова колегія вважає, що договір оренди від 02.01.2002р. сторонами був двічі пролонгований на новий строк (відповідно з 01.01.2004р. по 31.12.2005р. та з 01.01.2006р. по 31.12.2007р.), поскільки докази припинення договору після закінчення строку, на який він був укладений, в матеріалах справи відсутні й факт продовження строку дії договору не заперечується сторонами.

08.11.2006р. Красилівська житлово-експлуатаційна контора звернулась до Красилівського міського споживчого товариства з листом №244 (а.с.13), в якому з посиланням на ст.ст.188, 206 ГК України та ст.ст.611, 651, 652, 653, 782, 783 ЦК України повідомив останнє про розірвання договору оренди від 02.01.2002р. в зв'язку з тим, що Орендар не сплачує орендну плату, використовує орендоване приміщення не за цільовим призначенням, визначеним у договорі, не забезпечує належне збереження майна, не застрахував майно, як того вимагає договір, не допускає представників Орендодавця до огляду майна та контролю за його використанням.

Даний лист був отриманий відповідачем 10.11.2006р., про що свідчить повідомлення про вручення йому рекомендованої кореспонденції (а.с.66).

18.01.2007р. (згідно дати на штемпелі відділення поштового зв'язку на конверті, а.с.18а) Житлово-експлуатаційна контора м.Красилів звернулась до господарського суду Хмельницької області з позовом до Красилівського міського споживчого товариства про розірвання договору оренди від 02.01.2002р. та зобов'язання відповідача передати приміщення за актом прийому-передачі (а.с.2-3), посилаючись, зокрема на те, що відповідач (Орендар за договором оренди) не сплачує орендну плату, використовує майно не за цільовим призначенням, не забезпечує належного збереження майна та відмовляється передати приміщення за актом прийому-передачі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.04.2007р. (а.с.37) було задоволено заяву Красилівської міської ради від 13.04.2007р. за №351/02-15 (а.с.34) та залучено її до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Як вже вказувалось вище, рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.03.2008р. (а.с.69) позов було задоволено частково, з чим також погоджується судова колегія апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Частиною 1 ст.193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

У відповідності до ч.1,4 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, яким є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст.610 ЦК України), настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як відмічає Судова палата у господарських справах Верховного суду України у своїй постанові від 12.06.2007р. у справі № 24/272, зазначене положення ч.1 ст.782 ЦК України слід розуміти так, що право на відмову від договору та право вимагати повернення речі у наймодавця виникає у разі, якщо відповідна плата наймачем взагалі не вносилася протягом трьох місяців підряд.

Докази сплати відповідачем (Орендарем за договором від 02.01.2002р.) орендної плати в матеріалах справи відсутні. Невнесення її Орендодавцю було підтверджено й в судовому засіданні головою правління Красилівського міського споживчого товариства.

А тому, з огляду на вищевказаний лист Красилівської ЖЕК №244 від 08.11.2006р. (а.с.13), який був отриманий відповідачем 10.11.2006р. (а.с.66), місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що з врахуванням приписів ч.2 ст.782 ЦК України договір оренди від 02.01.2002р. є розірваним з моменту одержання відповідачем повідомлення, тобто з 10.11.2006р., а отже й правомірно відмовив в позові в цій частині.

Тобто за наведеного, у позивача була відсутня потреба звертатися до суду з вимогою про розірвання договору. Дана правова позиція збігається й з судовою практикою (постанова Верховного Суду України від 22.02.05р. у справі №34/400).

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в статті 193 ГК України.

Згідно п.2.4 договору оренди від 02.01.2002р. у разі припинення цього договору майно повертається Орендарем - Красилівським міським споживчим товариством Орендодавцю - Красилівській житлово-експлуатаційній конторі в порядку, встановленому для передачі майна Орендарю за цим договором, тобто за актом приймання-передачі майна (пункт 2.1 договору).

Стаття 785 вищевказаного кодексу встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, як вбачається з вищенаведеного, рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.2008р. у даній справі про задоволення позову Житлово-експлуатаційної контори в частині зобов'язання Красилівського міського споживчого товариства передати приміщення за адресою: м.Красилів, вул.Булаєнко, 1 площею 101 кв.м. за актом прийому передачі є обґрунтованим та законним.

Що ж до доводів апеляційної скарги Красилівського міського споживчого товариства, то вони не приймаються до уваги судом як з огляду на вже викладене, так і виходячи з наступного.

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області від 19.12.2007р. №631 "Про визнання права власності на нерухоме майно за територіальною громадою міста Красилова" (а.с.101) було, зокрема, вирішено визнати за територіальною громадою міста Красилова в особі Красилівської міської ради право власності на нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 98,7 кв.м., яке розташоване по вул.Булаєнка, 1 в м.Красилові (п.1 рішення).

Відповідно до Статуту Красилівської житлово-експлуатаційної контори, затвердженого сесією міської ради 24.12.2002р. й зареєстрованого Красилівською районною державною адміністрацією 28.02.03р., та довідки №0448 з ЄДРПОУ Красилівська житлово-експлуатаційна контора заснована Красилівською міською радою та є підприємством комунальної власності територіальної громади м.Красилова (а.с.14,49-51).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Красилівської ЖЕК №566 від 16.04.2007р. (а.с.35), вбудоване приміщення у житловому будинку по вул.Булаєнко, 1 в м.Красилів знаходиться на балансі Житлово-експлуатаційної контори м.Красилів.

Згідно ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на час укладення договору оренди від 02.01.2002р.) орендодавцями є:

- Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю;

- органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності;

- підприємства - щодо окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна площею до 200 кв. м, а з дозволу органів, зазначених в абзацах другому та третьому цієї статті, - також щодо структурних підрозділів підприємств (філій, цехів, дільниць) та нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв.м.

Як вже вказувалось в цій постанові та вбачається з п.1.1 договору оренди від 02.01.2002р., площа орендованого відповідачем згідно цього договору приміщення становить 101 кв.м., а тому Житлово-експлуатаційна контора м.Красилів, на балансі якої, як слідує з довідки Красилівської ЖЕК №566 від 16.04.2007р. (а.с.35), перебуває це приміщення, мала право самостійно передати його в оренду згідно договору.

Що ж до посилань скаржника в апеляційній скарзі та його представника в судовому засіданні на те, що нежитлове приміщення магазину по вул.Булаєнка, 1 в м.Красилові належить Красилівській районній спілці споживчих товариств (й відповідно перебуває в управлінні Красилівського міського споживчого товариства), то вони не були підтверджені на час розгляду справи належними та допустимими доказами (правовстановлюючими документами) та спростовуються, зокрема, й самим фактом укладення договору оренди від 02.01.2002р.

До того ж, як вбачається з ухвал господарського суду Хмельницької області по інших справах, що додані до матеріалів справи, зазначені особи лише після заявлення позову у даній справі №18/444 стали намагатися вирішити питання, пов'язані з приміщенням, яке, на їх думку, має належати їм.

Але, згідно ухвали від 29.11.2007р. у справі №8/3230 позов Красилівського міського споживчого товариства про визнання за ним права власності на вказане приміщення залишено без розгляду, а ухвалою від 12.02.2008р. тільки було порушено провадження у справі №21/1000А за позовом Красилівської районної спілки споживчих товариств про зобов'язання Красилівського БТІ провести техінвентаризацію, виготовити та видати техпаспорт на це приміщення, й вказаний позов, як зазначив представник відповідача в судовому засіданні, було подано з метою подальшого вирішення питання про право власності та нежитлове приміщення по вул. Булаєнко, 1.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення, а тому останнє має бути залишеним без змін.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 06.03.2008р. у справі №18/444 залишити без змін, а апеляційну скаргу Красилівського міського споживчого товариства (м.Красилів Хмельницької області) - без задоволення.

2. Справу №18/444 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - третій особі,

5 - в наряд