ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 р.

№ 39/197-47/352

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя

Муравйов О. В.

судді

Полянський А. Г.

Фролова Г. М.

розглянувши

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Траско –Інвест Україна”

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2007року

по справі

№ 39/197-47/352 господарського суду міста Києва

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо –будівельна компанія “Максімус”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Траско –Інвест Україна”

про

стягнення 531838,40грн.

За участю представників сторін:

від позивача:

Чорний В.С. дов. від 20.04.07р. № 78-Д

від відповідача:

Ратушняк В.В. дов. від 9.10.07р.

Карчевський Радослав - директор

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо –будівельна компанія “Максімус” звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Траско-Інвест Україна” про стягнення 552 215,59 грн. заборгованості за договором підряду № 47/ГП від 25.11.2005р., 28142,74 грн. пені, 4 448,22 грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2007року по справі № 39/197-47/352 (суддя Станік С. Р.) позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 502198,90 грн. основного боргу, 8035,12 грн. пені, 330,21 грн. 3% річних, 23217,31 грн. адвокатських витрат, 5105,35 грн. витрат по сплаті державного мита, 103,02 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 року (головуючий суддя Мартюк А. І., судді Лосєв А. М., Зубець Л. П.) рішення місцевого суду залишено без змін, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю “Траско –Інвест Україна” –без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, товариство з обмеженою відповідальністю “Траско –Інвест Україна” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати, прийняти нове рішення про відмову позивачу в позові, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права. Відповідачем 25.01.2008 року подано пояснення та уточнення вимог, відповідно до яких заявник просить суд касаційної інстанції рішення та постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Письмовий відзив позивачем на касаційну скаргу не наданий, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті. В судовому засіданні представник позивача проти доводів та вимог заявника касаційної скарги заперечував, просив залишити рішення місцевого суду та постанову апеляційної інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції і вбачається з матеріалів справи, 25.11.2005року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Максімус" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Траско-Інвест Україна" (замовник) укладено договір підряду №47/ГП.

Відповідно до умов договору (п.1.1) позивач (підрядник) зобов'язався виконати комплекс будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області, згідно з проектно-кошторисною документацією, а відповідач (замовник) зобов'язався прийняти та оплатити виконані підрядником роботи.

В п.1.2 договору зазначено, що об'єм, характер і вартість робіт, передбачених п. 1.1 договору, визначається кошторисом, який погоджується та підписується сторонами. Підставою для проведення розрахунків є умови даного договору та акти здачі-приймання виконаних робіт, які підписуються сторонами.

Загальна сума договору складає 1004397,80 грн., згідно кошторису, який погоджений і підписаний сторонами та який є невід'ємною частиною даного договору (п. 2.1 Договору).

Загальна вартість договору є фіксованою і не підлягає зміні, а у випадку використання бетону в більшій кількості у порівнянні з розрахунковою, по завершенню робіт і підписанню кінцевих актів і додаткової угоди замовником (відповідачем) здійснюється доплата за фактичні перевитрати бетону (п. 2.2 Договору).

Оплата за договором здійснюється з обов'язковим авансуванням для придбання основних та видаткових матеріалів, необхідних для виконання робіт по даному договору на розрахунковий рахунок підрядника (п. 3.1 Договору).

Розрахунки за договором здійснюються замовником поетапно, у відповідності до "Графіку фінансування" (Додаток № 3), який є невід'ємною частиною даного договору (п. 3.2 Договору).

Кінцевий розрахунок по договору за фактично виконані роботи здійснюється замовником після здавання об'єкту в експлуатацію, наявності візи інвестора про відсутність претензій до виконаних робіт. Оплата повинна бути здійснена протягом 3-х банківських днів з моменту здачі об'єкта, про що замовник письмово повідомляє підрядника, з урахуванням авансу, поетапних платежів і погодженої між сторонами загальної вартості робіт по даному договору, але в будь-якому випадку не пізніше - 15.03.2006 року (п. 3.4 Договору).

У відповідності до пп. 4.1.5 п. 4.1 договору відповідач (замовник) зобов'язався здійснити оплату виконаних підрядником робіт в порядку і строки визначені даним договором.

Крім того, відповідач (замовник) зобов'язався прийняти виконані роботи в п'ятиденний термін з моменту одержання письмового повідомлення підрядника про закінчення робіт по акту здачі - приймання виконаних робіт. У випадку мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи, останній складає заперечення і зауваження до акта здачі-приймання виконаних робіт, які підрядник повинен виправити за свій рахунок в п'ятиденний термін (пп. 4.1.6 п. 4.1 Договору).

Згідно з п. 6.3 договору у випадку мотивованої і обґрунтованої відмови замовника від прийняття робіт сторонами складається акт з зазначенням недоліків, переліку необхідних доопрацювань, порядку і строків їх проведення, які підрядник має за свій кошт та в погоджений між сторонами термін ліквідувати.

Позивач (підрядник) зобов'язався виконати роботи передбачені п. 1.1 договору і здати їх в строки і в об'ємах, які передбачені сторонами у "Графіку виконання робіт" (Додаток № 4), який є невід'ємною частиною даного договору (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 6.1 договору після виконання робіт (етапів робіт), передбачених даним договором, підрядник пред'являє замовнику акт на виконані роботи, в тому числі на скриті роботи.

Замовник зобов'язаний протягом 5-ти календарних днів прийняти пред'явлені виконані роботи по акту приймання-здачі робіт чи надати мотивовану відмову в письмовій формі з зазначенням причин, які перешкоджають такому прийманню. Підставою достатньою для відмови в прийманні робіт є перепад висоти підлоги перевищуючий дані технічного завдання (п. 6.2 Договору).

За несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожен день прострочень, але не більше 7,5% від несплаченої суми (п. 9.5 Договору).

У випадку якщо виконані роботи не відповідають встановленим вимогам технічних норм, підрядник ліквідовує недоліки за свій рахунок і в строки вказані замовником (п. 9.7 Договору).

Згідно п. 11.1 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до моменту виконання сторонами прийнятими на себе зобов'язань.

Судами встановлено, що на виконання п. 1.2 договору між сторонами було підписано Кошторис на виконання комплексу робіт по влаштуванню промислової бетонної підлоги з підсиленим верхнім шаром (Додаток №2 до Договору), згідно з яким вартість усіх робіт по договору складає 1004397,80 грн.

Крім того, сторонами було підписано Графік фінансування (платежів), який є Додатком №3 до Договору, відповідно до якого сторони погодили, що 1-й авансовий платіж у розмірі 50% загальної вартості договору в сумі 502198,90 грн. перераховується замовником підряднику протягом 3-х банківських днів після підписання договору (тобто до 30.11.2005р.), 2-й платіж (25% загальної вартості Договору в сумі 251099,45 грн.) перераховується замовником підряднику протягом 5-ти банківських днів після підписання акта виконаних робіт по Договору і 3-й платіж (25% загальної вартості Договору в сумі 251099,45 грн.) сплачується протягом 3-х банківських днів після здачі об'єкта в експлуатацію, але в будь-якому випадку - не пізніше 15.03.2006 року.

Відповідно до Графіку виконання робіт (Додаток № 4 до Договору) сторони дійшли згоди про те, що виконання робіт по влаштуванню промислової бетонної підлоги з підсиленим верхнім шаром розпочинається 10.12.2005р., а закінчується відповідно 30.12.2005р.

10.12.2005року між сторонами було підписано акт від 10.12.2005р., в якому засвідчено, що на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області відсутній герметичний контур, передбачений умовами договору, зокрема, п.4.1.2 п.4.1 договору.

12.12.2005р. між сторонами було підписано акт, згідно з яким представники замовника передали підряднику основу підлоги для початку виконання робіт по улаштуванню арматурного каркасу і бетонної підлоги на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області.

15.12.2005р. між сторонами було підписано акт, з якого вбачається, що замовник передав підряднику герметичний контур для влаштування пристрою бетонної підлоги в зимових умовах на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області.

21.12.2005р. між сторонами було підписано акт, в якому зазначено про те, що повноважними представниками замовника (в т.ч. повноважним представником відповідача -Яворським А.) встановлено в роботах наявність відступів від норм, зокрема, в осі Ж -12/13, але в цілому роботи виконані з допустимою якістю.

09.01.2006р. між сторонами було підписано акт, згідно з яким сторонами (в т.ч. повноважним представником відповідача - Яворським А.) погоджено, що підрядник здав бетонну підлогу з підсиленим верхнім шаром на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області у повному обсязі та в строк, але зазначено про погодження і підписання між сторонами також і Дефектного акта, який також датований 09.01.2006р., в якому зафіксовано ряд недоліків, які підрядник зобов'язався усунути у період з 09.01.2006р. до 10.02.2006р.

Згідно листа замовника (відповідача) № 07 від 27.01.2006 року останній повідомляв підрядника (позивача), що у зв'язку з неякісним виконанням деяких робіт по договору, виникла необхідність негайної подачі підрядником в строк до двох робочих днів програми і технології по усуненню всіх дефектів.

Листом № 8 від 27.01.2006 року підрядник в свою чергу прохав відповідача (замовника) надати можливість і погодити строки продовження виконання підрядником гарантійних зобов'язань по усуненню дефектів.

В матеріалах справи наявні листи позивача № 15 від 07.02.2006р. та № 21 від 13.02.2006р., в яких він детально описав запропоновану ним технологію усунення дефектів, підтверджував готовність виконати роботи по усуненню недоліків та просив відповідача звільнити об'єкт від будівельної техніки і надати можливість виконати роботи по усуненню дефектів. Листами № 40 від 06.03.2006р. та № 42 від 10.03.2006р. позивач повідомив відповідача (замовника) про те, що роботи по усуненню дефектів були завершені ним 06.03.2006р.

Натомість, відповідач надіслав позивачу претензію від 13.04.2006р., в якій вказував, що дефекти, перелічені в акті від 09.01.2006р., були усунуті підрядником частково та повідомив підрядника, що до часу їх усунення роботи по договору у повному обсязі прийматися не будуть.

Листом № 83 від 25.04.2006р. підрядник повідомив замовника про те, що визнані ним дефекти станом на 25.04.2006р. у виконаних роботах по влаштуванню бетонної підлоги на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області, вже були усунуті.

15.05.2006р. позивачем надіслано на адресу відповідача акт виконаного комплексу робіт по влаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім шаром за договором № 47/ГП від 25.11.2005р. для погодження зазначених у ньому детальних обсягів виконаних позивачем підрядних робіт та підписання на загальну суму 1054441,49 грн.

Натомість, 25.05.2006р. відповідач знову направив позивачу претензію з переліком дефектів, на усуненні яких він наполягає, та зазначив про необхідність в строк до двох днів представити програму і технологію по усуненню всіх виявлених повторно дефектів, а також в строк не більше 4-х днів узгодити строки, роботи і технологію по виправленню останніх.

У відповідь на вказану претензію, позивач направив відповідачу листа № 112 від 25.05.2006р. з пропозицією створити спільну комісію для здійснення огляду об'єкту і вирішення питання про наявність або відсутність дефектів у виконаних роботах.

Відповідач погодився з вказаною пропозицією позивача і 26.05.2006р. комісією у складі повноважних представників сторін (в т.ч. начальника будівництва відповідача Яворського А.) було здійснено огляд об'єкта, розташованого по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області, про що складено акт з переліком недоліків, які підлягають усуненню.

02.06.2006р. між тими ж представниками сторін погоджено та підписано акт про те, що згідно з актом огляду від 26.05.2006р., підрядником з 30.05.2006р. здійснювались роботи по усуненню виявлених недоліків, в результаті чого зони в осях П-А, 5-14 і П-Ж, 1-5 усунуті, а зона в осях А-Ж, 1-5 не виконувалась у зв'язку з відмовою замовника, в особі начальника будівництва відповідача Яворського А., з 01.06.2006р. продовжувати регламентно-відновлювальні роботи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, в обґрунтування своїх вимог, зазначав про те, що згідно з договором №47/ГП від 25.11.2005р. на виконання комплексу будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім шаром на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області, актом від 15.05.2006р. виконаного комплексу робіт по влаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім шаром за договором №47/ГП від 25.11.2005р., актом від 02.06.2006р. про відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Траско-Інвест Україна" від претензій по решті дефектів, відповідач не оплатив йому вартість підрядних робіт, виконаних на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області, у розмірі 552215,59 грн. На вказану суму заборгованості, у відповідності з п. 9.5 договору, позивачем нарахована пеня у розмірі 28142,74 грн. та 3% річних у сумі 4448,22 грн.

Згідно з приписами статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

У разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини (ст. 886 ЦК України.)

В ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Суд касаційної інстанції вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій вірно визначили правову природу взаємовідносин сторін за спірним договором, і вірно застосували до них статті параграфу 1 "Загальні положення про підряд" та параграфу 2 "Будівельний підряд" Глави 61 "Підпряд" Цивільного кодексу України.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, позивач виконав комплекс будівельних робіт по улаштуванню промислової бетонної підлоги з посиленим верхнім шаром на об'єкті, розташованому по вул. Комсомольській, 15-А, в с. Березань Баришівського району Київської області, згідно з умовами Договору №47/ГП від 25.11.2005р., визнавши при цьому факт існування недоліків у деяких видах виконаних робіт.

Оцінюючи наявні в справі докази, суди дійшли висновку, що більшість недоліків були виправлені на прохання замовника (відповідача), що підтверджується, зокрема, актом від 02.06.2006р., підписаним між представниками сторін.

Виходячи з положень ст.ст. 1115, 1117 ГПК України суд касаційної інстанції не вправі переоцінювати докази у справі, встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції відхиляє доводи заявника касаційної скарги про те, що позивач не виконав роботи за спірним договором, а також, що акт від 02.06.2006 року не є доказом виконання таких робіт.

Крім того, суд касаційної інстанції вважає, що при здійснені судами першої та апеляційної інстанції умов договору підряду № 47/ГП від 25.11.2005 року, зокрема п. 3.4 договору та додатку № 3 "Графік фінансування (платежів)" до нього, не було порушено норм матеріального права.

Так, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідач свого обов'язку щодо оплати виконаних робіт згідно Графіку фінансування (Додаток №3 до Договору) та належного приймання останніх не виконав, хоча обов'язок підписати акт виконаних робіт від 15.05.2006р. виник у відповідача одразу після відмови від претензій по решті дефектів, відповідно до двосторонньо погодженого акта від 02.06.2006р.

Суд першої та апеляційної інстанцій вірно застосували ст. 844 ЦК України, встановивши, що позивач не погоджував з відповідачем вартість понаднормованих робіт та будівельних матеріалів, що стало підставою для відмови в позові в сумі 50016,69 грн.

Також судами встановлено, що відповідач здійснив тільки один платіж за спірним договором в сумі 502198,9 грн. Решта суми договору позивачу відповідачем перерахована не була.

Посилання відповідача на те, що обов'язок відносно кінцевої оплати виконаних підрядних робіт ще не настав, у зв'язку з існуванням недоліків, які позивач так і не усунув, судами обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки в п.3.4 договору підряду сторони погодили, що кінцевий розрахунок по договору за фактично виконані роботи здійснюється замовником після здавання об'єкту в експлуатацію, наявності візи інвестора про відсутність претензій до виконаних робіт. Оплата повинна бути здійснена протягом 3-х банківських днів з моменту здачі об'єкта, про що замовник письмово повідомляє підрядника, з урахуванням авансу, поетапних платежів і погодженої між сторонами загальної вартості робіт по даному договору, але в будь –якому випадку не пізніше 15.03.2006р.

Згідно з ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Суд касаційної інстанції вважає, що за змістом наведеної вище норми сторонам договору надано право відступити від вимог закону щодо порядку оплати вартості робіт за договором підряду та встановити в договорі інший порядок розрахунків.

Зазначення в п. 3.4 та додатку № 3 до договору № 47/ГП від 25.11.2006 року умови про здійснення оплати в "будь-якому випадку не пізніше 15.03.2006 року" вірно розцінено судами першої та апеляційної інстанцій як використання сторонами договору права на встановлення іншого порядку розрахунку, як це передбачено ч. 4 ст. 879 ЦК України.

Отже, при підписанні договору підряду сторонами були погоджені всі його істотні умови та визначено порядок здійснення оплати за договором, відповідно до якого остаточний розрахунок повинен бути здійснений відповідачем в будь-якому випадку не пізніше 15.03.2006 року.

Суд касаційної інстанції відхиляє доводи заявника касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права в цій частині, оскільки доводи відповідача зводяться лише до намагання переконати суд у вірності власного тлумачення умов договору. Переконливих доводів, зокрема, спростовуючих посилання судів на ч. 4 ст. 879 ЦК України, відповідачем не наведено.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає, що рішенням суду першої інстанції вірно задоволені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 502198,9 грн., тобто відповідно до розміру вартості виконаних робіт, згідно кошторису, погодженого при підписанні договору підряду.

Виходячи з наведеного, доводи заявника касаційної скарги про необхідність призначення судової експертизи по справі для встановлення якості виконаних позивачем робіт відхиляються, оскільки відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. На обов'язок відповідача сплатити грошову кошти в будь-якому випадку не пізніше 15.03.2006 року не впливають інші обставини виконання договору. Отже, проведення експертизи щодо якості виконаних робіт було б порушення вимог ч. 1 ст. 34 ГПК України щодо належності доказів.

Права замовника в разі неналежної якості виконаних підрядником робіт передбачені в ст. 858 ЦК України. Відповідач не позбавлений можливості релізувати ці права у встановленому порядку.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.5 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожен день прострочень, але не більше 7,5% від несплаченої суми.

Касаційна інстанція погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що зважаючи порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо здійснення оплати вартості виконаних позивачем підрядних робіт, а також виходячи з того, що сума основного боргу відповідача за договором становить 502 198,90 грн., вимоги про стягнення з відповідача пені та 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме: пеня у сумі 8 035,12 грн. та 3% річних у розмірі 330,21 грн. Заперечень з приводу розміру нарахованих пені, 3%, а також покладених на відповідача судових витрат заявником в касаційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2007року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 року в даному випадку немає, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Траско-Інвест Україна” задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Траско –Інвест Україна” залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 року по справі № 39/197-47/352 залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. М. Фролова