ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/335

24.01.08

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Автобан"

про стягнення 44 805,30 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Корелова О.В –предст. (дор. у справі)

Від відповідача: Горніцька І.О. –предст. (дов. у справі)

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з відповідача 44 145,30 грн. основного боргу, 442,30 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 217,70 грн., а також понесених судових витрат.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.10.2007р. порушено провадження у справі № 47/335 та призначено її до розгляду на 31.10.2007р.

31.10.2007р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК України розгляд справи було відкладено та призначено на 07.11.2007р.

В судовому засіданні 07.11.2007р. позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої, у зв”язку з частковою оплатою відповідачем виконаних позивачем робіт , просив суд стягнути з відповідача 39 145,30 грн. заборгованості за виконані роботи, заміни запасних частин і витратних матеріалів автомобіля, 442,30 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 217,70грн.

Ухвалою від 07.11.2007р. розгляд справи №47/335 було відкладено на 19.12.2007р., а також задоволено клопотання сторін про продовження строку розгляду спору на більш тривалий термін, ніж встановлено ч.1 ст.69 ГПК України.

19.12.2007р. представник позивача надав суду клопотання про уточнення позовних вимог, у зв”язку з чим просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 35 000,00 грн. основного боргу, 442,30 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 217,70 грн.

Представник відповідача у судове засідання 19.12.2007р. зявився, надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив.

19.12.2007р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 24.01.2008р.

24.01.2008р. у судове засідання з”явились представники обох сторін. Також, у вказаному судовому засіданні судом було оголошено повний текст рішення.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2003р. між позивачем –Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна", в якості виконавця, та відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю "Автобан", в якості замовника, було укладено договір на сервісне обслуговування №SA-B-03-12, відповідно до умов якого виконавець (позивач) зобов”язався надавати послуги по технічному обслугуванню і ремонту рухомомого складу замовника (відповідача) згідно доданого списку (із зазначенням в ньому типів і моделей, номерів шасі і реєстраційних номерів транспортних засобів), вказаних в додатку №1, який є невід”ємною частиною даного договору, на умовах цього договору, за завданням замовника, а замовник (відповідач) зобов”язався приймати і оплачувати надані послуги та виконані роботи.

Відповідно до п.1.2. цього ж договору під сервісним обслугуваннм розуміються роботи по обслугуванню і ремонту транспортних засобів з використанням (або без використання) для цього запасних частин. Згідно з цим договором виконавець (позивач) може продавати, а замовник (відповідач) купувати та оплачувати оригінальні запасні частини Volvo для транспортних засобів замовника (відповідача).

Згідно п.п. 2.2.4. даного договору замовник (відповідач) зобов”язався вчасно і в повному обсязі сплачувати рахунки виконавця (позивача).

Пунктом 3.2. цього договору передбачено, що замовник (відповідач) погоджується, що оплата за сервісне обслугування проводиться по існуючим тарифам виконавця (позивача) за годину роботи, виходячи із загальної кількості відпрацьованих годин.

Пунктом 3.3. вказаного договору передбачено, що замовник (відповідач) погодився з тим, що оплата за запчастини та матеріали, які використовуються для сервісного обслуговування виконується по діючим тарифам виконавця (позивача).

Пунктом 3.7. вищеназваного договору сторони погодили, що по закінченню робіт виконавець (позивач) оформлює акт виконаних робіт, складений на підставі наряду –замовлення, який повинен бути підписаний уповноваженою особою замовника по наданій довіреності. Довіреність на проходження сервісного обслуговування повинна бути належним чином оформлена, підписана директором та скріплена печаткою замовника.

Відповідно до п.4.1. цього ж договору підставою для оплати за сервісне обслуговування та продані запчастини є:

-          рахунок на передоплату, який оформлюється виконавцем (позивачем) на підставі заявки замовника (відповідача) у випадку передоплати;

-          рахунок, який оформлюється виконавцем (позивачем) на підставі видаткової накладної або акта виконаних робіт у випадку наступної оплати.

Пунктом 4.2. даного договору сторони погодили, що строк оплати рахунку 10 календарних днів, з моменту підписання уповноваженим довіреністю представником замовника (відповідача) акту виконаних робіт. Оригінал рахунку надається представнику замовника (відповідача) або направляється поштою або на прохання замовника (відповідача) може одночасно бути направлений замовнику (відповідачу) факсимільним зв”язком.

Згідно з актом виконаних робіт, списання запчастин та експлуатаційних матеріалів №SТ-605516 від 12.12.2006р., який підписаний лише виконавцем, загальна вартість виконаних позивачем робіт та встановлених запчастин та матералів склала 57 229,14 грн.

У вказаному акті зазначено, що цей акт виготовлений на підставі рахунку №VU-608062 від 04.09.2006р. (належним чином посвідчені копії знаходиться в матеріалах справи, а оригінали досліджені судом у судовому засіданні) на суму 57 229,14 грн., а особою уповноваженою відповідачем на отримання акту є Бахмутова Л.Н. (довіреність від 04.12.2006р. серії ЯМН №339517).

Згідно виписки по особовому рахунку позивача 19.12.2006р. відповідачем було сплачено позивачу згідно виставленого останнім рахунку №VU-608062 від 04.09.2006р. 13 083,84 грн., а 21.08.2007р. - 5 000,00 грн.

07.03.2007р. позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію за вих.№21 від 28.02.2007р., яка була відповідачем отримана 09.03.2007р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомедованого поштового відправлення №1324850, однак відповідач, як стверджує позивач у позовній заяві, відповіді на вказану претензію позивачу не надав.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 цієї статті визначено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 854 цього ж Кодексу передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач, умови договору на сервісне обслуговування №SA-B-03-12 від 25.09.2003р. щодо виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту рухомого складу замовника (відповідача) виконав, що підтверджується відповідним актом виконаних робіт, списання запчастин та експлуатаційних матеріалів №SТ-605516 від 12.12.2006р. на суму 57 229,14 грн., а відповідач, свого обов”язку щодо повної оплати виконаних позивачем робіт - не виконав, оскільки відповідачем було здійснено оплату виконаних робіт лише частково, а саме: 19.12.2006р. –на суму 13 083,84 грн. та 21.08.2007р. на суму 5 000,00 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками по особовому рахунку позивача.

Судом встановлено, що акт виконаних робіт, списання запчастин та експлуатаційних матеріалів №SТ-605516 від 12.12.2006р. був прийнятий але не підписаний уповноваженою особою відповідача - Бахмутовою Л.Н. (довіреність відповідача від 04.12.2006р. серії ЯМН №339517), однак суд приходить до висновку про фактичне прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт, у зв”язку з тим, що відповідач жодних заперечень на акт не надав та здійснював часткові оплати цих робіт, вказуючи при цьому рахунок №VU-608062 від 04.09.2006р., який був виставлений позивачем для попередньої оплати робіт по договору на сервісне обслуговування №SA-B-03-12 від 25.09.2003р. на суму 57 229,14 грн. Відповідно до умов п.2 ст.530 Цивільного кодексу України відповідач повинен був оплатити виконані позивачем роботи в повному обсязі у строк до 16.03.2007р., оскільки претензію позивача за вих.№21 від 28.02.2007р. (яку суд визнає за лист-вимогу у відповідності до п.2 ст.530 Цивільного кодексу України) ним було отримано 09.03.2007р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №1324850.

Таким чином, на даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість у розмірі 39 145,30 грн. за договором на сервісне обслуговування №SA-B-03-12 від 25.09.2003р. (57 229,14 грн. (вартість виконаних робіт та списаних запчастин і експлуатаційних матеріалів) –13 083,84 грн. (часткова оплата) - 5 000,00 грн. (часткова оплата).

Однак, у судовому засіданні 19.12.2007р. представник позивача надав суду акт звірки взаєморозрахунків від 21.11.2007р., який підписаний представниками сторін і скріплений їх печатками, відповідно до якого сума боргу відповідача перед позивачем складає 35 000,00 грн., у зв”язку з чим позивач надав суду клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 35 000,00 грн. основного боргу.

Враховуючи наведене, суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по договору на сервісне обслуговування №SA-B-03-12 від 25.09.2003р. за виконані позивачем, але не оплачені відповідачем в повному обсязі роботи - законною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню не виходячи за межі позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу у розмірі 35 000,00 грн.

Також, у позовній заяві та клопотанні про уточнення позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача 442,30 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 217,70 грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання та визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, врахувавши, що відповідач прострочив перед позивачем виконання зобовязання по повній та своєчасній оплаті виконаних позивачем робіт, оскільки зобов”язання повинно було бути виконано відповідачем в повному обсязі у строк до 16.03.2007р. (семиденний строк з моменту отримання відповідачем претензії позивача за вих.№21 від 28.02.2007р. (09.03.2007р.), що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №1324850), а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції, вважає ці позовні вимоги законними та обґрунтованими.

Згідно розрахунку позивача, який було наведено ним у позові, перевірено судом та з яким суд погоджується, сума витрат з урахуванням індексу інфляції за період березень-квітень 2007р. складає 442,30 грн., а сума 3% річних за період з 17.03.2007р. –16.05.2007р. складає 217,70 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 442,30 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 217,70 грн.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автобан" (, юридична адреса: 04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17, фактична адреса: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 39, р/р в ВАТ АБ „Укргазбанк” у м.Києві, МФО 320478), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" (, місцезнаходження: 03115, м. Київ, Кільцева дорога, 20/1-А, р/р 800 в АБ „ІНГ Банк Україна”, МФО 300539) 35 000 (тридцять п”ять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 442 (чотириста сорок дві) грн. 30 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 217 (двісті сімнадцять) грн. 70 коп., 406 (чотириста шість) грн. 60 коп. державного мита та 107 (сто сім) грн. 08 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                 С.Р.Станік