АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2008 р.
Справа № 12/49-08

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі
,

за
участю представників сторін:

від
позивача: Власюка  І.Т. - представника за
довіреністю 31.01.2007 р.,

від
відповідача: не з"явився,

від
третьої особи: підприємця ОСОБА_1,

розглянувши
апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фірма Меблі", м.Вінниця

на
рішення господарського суду Вінницької області

від
"27" травня 2008 р. у справі № 12/49-08 (суддя Кожухар М.С.)

за  позовом Приватного підприємства "Фірма
Меблі", м.Вінниця

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торг-Майстер", м.Вінниця

за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача  - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м.Вінниця

про  відшкодування вартості ремонтних робіт в сумі
31535,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 27.05.2008
року усправі №12/49-08 в задоволенні позову Приватного підприємства "Фірма
Меблі", м.Вінниця до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Торг-Майстер", м.Вінниця за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м.Вінниця про відшкодування вартості ремонтних робіт в сумі
31535,84 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення повністю та прийняти новий судовий акт про
задоволення позовних вимог.

Скаржник вказує, що оскаржуване судове рішення не відповідає
дійсним обставинам справи, зокрема, вважає неправомірним висновок суду, що
рампа та прилегла територія за договором оренди не передавалась за договором
оренди від 01.02.2006 р..

Також, на думку скаржника, суд не взяв до уваги докази, надані
позивачем, а саме, акт приймання-передачі приміщення від 03.01.2007 р.,
укладений між СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2, відповідно до якого рампа та прилегла
територія на той час були пошкоджені. Вищевказаний акт був складений через 2
дні після залишення ТОВ "Торг-Майстер" орендованого ним майна, що
свідчить про те, що прилегла територія та рампа були пошкоджені саме
відповідачем за час володіння ним орендованого майна, і ремонт
асфальтнобетонного покриття був здійснений не в порядку планового капітального
ремонту, а саме тому, що прилегла територія, після користування нею відповідачем,
потребувала термінового ремонту.

В засіданні суду представник позивача підтримав доводи апеляційної
скарги та просить її задовольнити, скасувавши рішення господарського суду
Вінницької області від 27.05.2008 р. Представник позивача пояснив, що відповідач
залишив об'єкт оренди, не передавши його по акту приймання-передачі та не
здійснивши за свій рахунок ремонт пошкодженого майна, як це передбачено
договором оренди №01 від 01.02.2006р., у зв"язку з чим позивач був
вимушений здійснити ремонт прилеглої території за свій рахунок. Як на доказ
пошкодження відповідачем території представник посилається на акт
приймання-передачі від 03.01.2007р. нежилого приміщення, розташованого за
адресою: м.Вінниця, вул. Садова, 18, до договору оренди приміщення від 01.01.2007р.,
укладеного між підприємцем ОСОБА_1 та підприємцем ОСОБА_2

Крім того, представник позивача зазначив, що вважає акт
прийому-передачі від 15.02.2006 р. таким, що відноситься до договору №01 від
01.02.2006 р.

Відповідач - ТзОВ "Торг-Майстер" у письмовому відзиві на
апеляційну скаргу (а.с.65, т.2) проти доводів апеляційної скарги заперечив,
оскаржуване рішення місцевого господарського суду вважає прийнятим з
дотриманням вимог чинного законодавства. У відзиві відповідач, зокрема,
зазначає, що після звільнення ним орендованого майна, позивач на протязі року
не мав жодних претензій до відповідача, що свідчить про те, що відповідач
залишив орендоване майно в належному стані.

В судове засідання відповідач свого представника не направив,
надіславши до суду клопотання про відкладення розгляду справи
(вх.№02-01/5784/08 від 25.09.2008р.) у зв"язку з відрядженням
юрисконсульта. Вказане клопотання розглянуто судовою колегією та відхилено,
зважаючи на те, що згідно ст.28 ГПК України, відповідач як юридична особа не
позбавлений можливості надіслати для участі у справі будь-якого іншого
представника згідно довіреності.

Крім того, з урахуванням приписів ст.101 Господарського
процесуального кодексу України, нез"явлення в судове засідання
представника сторони, повідомленої належним чином про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по
суті за наявними матеріалами справи.

Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, який бере участь у
справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача в судовому засіданні підтримав  доводи апеляційної скарги, вважає рішення
господарського суду Вінницької області від 27.05.2008р. незаконним, у
зв"язку з чим просить його скасувати. Пояснення третьої особи по суті
справи та щодо доводів апеляційної скарги викладені підприємцем у письмовому
відзиві на апеляційну скаргу (а.с.67-68, т.2).

Заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх учасників
процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши
в повному обсязі законність та обґрунтованість оскаржуваного судового акту,
судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво № 98 від
27.05.2004 р., видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №
326 від 26.02.2004 р. (а.с.83, т.1), Приватне підприємство "Фірма
Меблі", є власником приміщень по АДРЕСА_1, що складаються з: приміщень
1-го і 2-го поверхів, означених на плані літерою "А" загальною площею
5703,7 кв.м.; гаража з прибудовою (літера "Б") площею 633,2 кв.м.;
оздоровчого комплексу (літера "В") на 1-мі-2-мі поверсі загальною
площею 752,4 кв.м., складів на 1-мі поверсі (літери "Г",
"Д") загальною площею 226,9 кв.м.; прохідної на 1-му поверсі (літера
"Е") площею 26,3 кв.м., трансформаторної підстанції (літера
"Ж"), вбиральні (літера "З"), огорожі, мостіння,
заправочного пункту.

01.02.2006 р. ПП „Фірма Меблі" в особі директора ОСОБА_1 та
ТОВ „Торг-Майстер" в особі директора ОСОБА_3 підписано договір оренди
приміщення №01, відповідно до якого відповідачу передається у тимчасове
володіння складське приміщення №2, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею
2000 кв.м. (а.с.9-11, т.1).

Слід зазначити, що акту приймання-передачі приміщення за договором
№01 від 01.02.2006 р., а також, пояснень сторін стосовно того, які саме
приміщення відповідно до плану передані в оренду, матеріали справи не містять.

15.02.2006 р. між тими ж сторонами підписано договір оренди
приміщення №02, за яким орендодавець - ПП "Фірма Меблі" передає, а
орендар - ТОВ "Торг-Майстер" приймає у тимчасове володіння складське
приміщення №1, що знаходиться за тією ж адресою, загальною площею 1000 кв.м.
(а.с.89-93, т.1).

Відповідно до п.4.1. договору №02 від 15.02.2006 р. термін оренди
за цим договором складає до 15.10.2006 р. з моменту прийняття об"єкта, що
орендується, за актом здачі приймання.

В пункті 5.1. договору сторони погодили, що загальна сума орендної
плати складає 7000 грн. за місяць; оплата за телефон, електроенергію, землю та
розчистку орендодавцем прилеглої території від снігу (остання становить 100
грн.) здійснюється орендарем окремо.

15 лютого 2006 року комісією в складі представників позивача та
відповідача був складений акт приймання-передачі об"єкта оренди,
відповідно до якого Приватне підприємство "Фірма Меблі" згідно
договору оренди приміщення №02 від 15.02.2006 р. передало, а орендар - ТОВ
"Торг-Майстер" прийняв в оренду приміщення №1 загальною площею 1000
кв.м. по АДРЕСА_1, рампу площею 90 кв.м. та прилеглу територію площею 460 кв.м.

Як зазначено в даному акті приймання-передачі, майно передано в
задовільному стані, 1,5 кв.м. рампи пошкоджено і буде відремонтовано весною ПП
"Фірма Меблі".

01.05.2006 р. сторонами підписано додаткову угоду №1 від
01.02.2006 р. до договору оренди приміщення №01 від 01.02.2006 р. (а.с.46,
т.1), згідно п.1 якої сторони погодили: у зв'язку з максимальним зростанням
орендної плати складських та офісних приміщень у м. Вінниці, необхідністю
проведення капітального ремонту покрівлі, рамп, асфальтного покриття, прилеглої
дороги до складу, безпосереднього ремонту рампи, заміни деревних брусів на
металеві, зростанням цін на будівельні та металеві конструкції, орендодавець
збільшує орендну плату за складські приміщення з 01.05.2006 р.. Пункт 5.4
договору оренди доповнено наступним: "Загальний розмір орендної плати
складського приміщення (площа 2000 кв.м.) на 1 травня 2006 р. складає 37520
грн. (сума за 1 кв.м. складського приміщення становить 18,76 грн.)".

Згідно п.4 даної додаткової угоди, вона набуває чинності з
01.05.2006 р.

Того ж дня сторони підписали аналогічну додаткову угоду до
договору оренди приміщення №02 від 15.02.2006р., в якій обумовили, що загальний
розмір орендної плати складського приміщення (площа 1000 кв.м.) на 1 травня
2006 року складає    18760 грн. (а.с.47).

З пояснень учасників процесу судом встановлено, що ними було
погоджено укладення договору оренди спірного приміщення, в подальшому, між
відповідачем та підприємцем ОСОБА_1, який є сином засновника та директора ПП
"Фірма Меблі".

01.06.2006 р. між Приватним підприємством "Фірма Меблі"
в особі директора ОСОБА_4 та підприємцем ОСОБА_1 підписано договір оренди
складського приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею           2000 кв.м. до 31.12.2006 р. з
орендною платою в розмірі 2000 грн., у яку включається плата за землю, на якій
розміщено об'єкт оренди, комунальні платежі, оплата електроенергії, охорона
об'єкту (згідно п.1.1., п.1.2., п.1.3., п.4.1., п.5.1. договору) (а.с.34-36,
т.2).

Того ж дня, 01.06.2006 р. СПД ОСОБА_1 уклав з ТОВ
"Торг-Майстер" договір №1 оренди приміщення (а.с.37-39), за яким
підприємець (орендодавець) передав, а орендар - ТОВ "Торг-Майстер"
прийняв у тимчасове володіння складське приміщення, розташоване за
адресою:АДРЕСА_1, загальною площею 2000 кв.м.

Загальна сума орендної плати по даному договору складає 27520 грн.
за місяць, оплата за телефон, електроенергію та землю проводиться орендарем
окремо (п.5.1. договору).

Згідно п.4.1. цього договору термін оренди складає 31.12.2006 р. з
моменту прийняття об"єкта, що орендується, за актом здачі-приймання.

Як свідчить акт приймання-передачі від 01.06.2006 р. СПД ОСОБА_1
на підставі договору оренди №1 від 01.06.2006р. передав, а орендар - ТОВ
"Торг-Майстер" прийняв складське приміщення загальною площею 2000
кв.м. разом з рампою 90 кв.м. та прилеглою територією 460 кв.м. у задовільному
стані.

Матеріали справи містять засвідчену копію договору оренди від
01.01.2007 р., згідно якого підприємець ОСОБА_1 (орендодавець) передає
підприємцю ОСОБА_2 (орендарю) в тимчасове володіння (до 31.10.2008р.) складське
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1000 кв.м. (а.с.4-6, т.2).

В акті приймання-передачі нежилого приміщення, розташованого за
адресою:АДРЕСА_1 від 03.01.2007 р. до договору від 01.01.2007 р., а також в
додатку до даного акту (а.с.7,8, т.2), які підписані СПД ОСОБА_1, СПД ОСОБА_2,
а також представниками ПП "Фірма Меблі", зазначено, зокрема, що
станом на 03.01.2007р. близько 80% рампи та 80% асфальтно-бетонного покриття
пошкоджено, а станом на 29.10.2007 р. - стан прилеглої території 460 кв.м.
після ремонту Приватним підприємством "Фірма Меблі" задовільний, 80%
рампи пошкоджено (згідно додатку до акту).

Як вказує позивач, в т.ч. і в апеляційній скарзі, відповідач
залишив об'єкт оренди, не передавши його по акту приймання-передачі та не
здійснивши за свій рахунок ремонт пошкодженого майна, як це передбачено
пунктами 7.1, 8.7 договору оренди №01 від 01.02.2006 р., у зв"язку з чим
позивач був вимушений здійснити ремонт прилеглої території за свій рахунок.
Саме зважаючи на зазначене позивач звернувся з даним позовом до суду, та, крім
того, позивач просить стягнути з відповідача суму 7662грн., яку, згідно його
розрахунку, складатиме ремонт рампи, який позивачем ще не зроблений
(кошторисний розрахунок вартості будівництва, а.с.29-38, т.1).

В обґрунтування позовних вимог Приватне підприємство "Фірма
Меблі" надало, зокрема, договір підряду від 05.10.2007 р., укладений
позивачем з Вінницьким міським комунальним підприємством - управління по
ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них (підрядник), згідно
якого останній за замовленням позивача зобов"язався виконати ремонт 150
кв.м. асфальтобетонного покриття території підприємства (а.с.26-27, т.1). За
актом приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2007 року (а.с.28, т.1),
вартість ремонту асфальтобетонного покриття території підприємства  становить 23873,84 грн.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює
докази за своїм  внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

З дослідження наявних в матеріалах справи документів судовою
колегією встановлено, зокрема, що відповідно до акту приймання-передачі від
15.02.2006 р. рампа була передана відповідачеві з пошкодженням 1,5 кв.м., і
мала бути відремонтована позивачем. Водночас, з додаткової угоди від 01.05.2006
р. до договору оренди №02 від 15.02.2006 р. вбачається, що передані в оренду
об'єкти вже на 01.05.2006 р. потребували капітального ремонту за рахунок
орендодавця, у зв'язку з чим він більше ніж у 2,5 рази збільшив розмір орендної
плати. При цьому, вказана додаткова угода від 01.05.2006р. не містить жодного
посилання на пошкодження рампи та прилеглої території відповідачем та/або
необхідність проведення останнім ремонту.

Крім того, слід зазначити, що з пояснень учасників процесу
вбачається, що Приватне підприємство "Фірма Меблі", не розриваючи
договір оренди з ТОВ "Торг-Майстер", передала об'єкти, що були
предметом договору між позивачем та відповідачем від 15.02.2006 р., в оренду
підприємцю ОСОБА_1 за договором від 01.06.2006 р.

Як вже зазначалось, в той же день, 01.06.2006 р. підприємець
ОСОБА_1 за згодою ПП "Фірма Меблі" за договором №1 від 01.06.2006р.
по акту приймання-передачі від 01.06.2006р. передав складське приміщення по
АДРЕСА_1 у м.Вінниці загальною площею 2000 кв.м., рампу 90 кв.м. та прилеглу
територію 460 кв.м. в оренду ТОВ "Торг-Майстер" у задовільному
стані.  Тобто, станом на 01.06.2006 р.
пошкодження рампи та прилеглої території не було.

У письмових поясненнях (а.с.79, т.1) підприємець ОСОБА_1 зазначив,
що договір оренди від 01.02.2006 р., укладений між ПП "Фірма Меблі"
та ТОВ "Торг-Майстер" був припинений 01.06.2006 р.

Зважаючи на наведені обставини, позовні вимоги, обґрунтовані
умовами договору №01 від 01.02.2006 р. є безпідставними.

Крім того, слід зазначити, що з наявних в матеріалах справи
письмових пояснень представника позивача (а.с.68, т.1) та підприємця ОСОБА_1
(а.с.79, т.1) вбачаються суперечності: позивач вказує, що відповідач залишив
орендований об"єкт 01.10.2006 р., в той час як підприємець зазначає, що
договір від 01.06.2006 р. був фактично припинений 31.12.2006 р., оскільки саме
тоді відповідачем було залишено складське приміщення.

Судова колегія наголошує також, що неукладення між сторонами акту
здачі-приймання орендованого приміщення після припинення орендних відносин між
учасниками процесу не є доказом наявності пошкодження та  неналежного стану майна, що перебувало в
оренді відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Приватне підприємство "Фірма
Меблі" послалось також на приписи ч.1 та ч.2 ст.779 ЦК України, якими
визначено, що наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його
вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати
відшкодування завданих йому збитків.

Так, у відповідності до ст.779 Цивільного кодексу України, наймач
зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право
вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок
нормального її зношення або упущень наймодавця.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК
України, що визначено ст.175 ГК України.

Відповідно до п.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК
України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням
цієї події.

В даному випадку, умовами укладеного сторонами договору (як
договору №01 від 01.02.2006 р., так і №02 від 15.02.2006 р., а також договору
№1 від 01.06.2006 р., укладеного між третьою особою та відповідачем) не
визначено строк проведення ремонту рампи та прилеглої території відповідачем та
обов"язок саме відповідача здійснити такий ремонт.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.623 Цивільного кодексу України боржник,
який  порушив  зобов'язання, має відшкодувати кредиторові
завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням  зобов'язання, доказується
кредитором.

Стосовно позовних вимог щодо відшкодування витрат, пов"язаних
з оплатою вартості виконаних робіт по ремонту асфальтобетонного покриття, яке
ніби-то пошкоджено ТОВ "Торг-Майстер", слід зазначити, що позивач не
надав доказів пошкодження стіни магазину саме відповідачем.

Загальні підстави відповідальності визначені статтею 1166
Цивільного кодексу України, частина 1 якої передбачає, що майнова шкода, яка
завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її
завдала.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, заподіяна
майну шкода відшкодовується у вигляді збитків, які визначаються відповідно до
реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого порушеного права.

Визначення поняття збитків наводяться також у частині другій
статті 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками
розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її
майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі
належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Таким чином, під збитками слід розуміти витрати, пов'язані з
виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення - його
дійсна вартість. Збитками також називають грошовий вираз майнової шкоди.
Негативні наслідки вважаються реальною шкодою. При цьому, реальна шкода включає
в себе витрати, які особа, права якої порушено, зробила для відновлення
порушеного права у зв'язку з втратою або пошкодженням її майна.

В даному випадку, стосовно документів, які надані позивачем в
обґрунтування заявленої вимоги про стягнення, а саме: договір підряду від
05.10.2007 р. на ремонт   150 кв.м.
асфальтнобетонного покриття території підприємства вартістю 22894,68 грн., акт
приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2007 р. за договором від
05.10.2007 р. на 23873,84 грн. слід зазначити, що вони не доводять наявності
вини відповідача в пошкодженні орендованого майна, а також, не підтверджують
здійснення ремонту у зв'язку з пошкодженням майна, а не в порядку планового
капітального ремонту, та саме тієї території, яка, на думку позивача,
пошкоджена відповідачем під час користування за договором оренди.

Стосовно наданого позивачем кошторисного розрахунку вартості
будівництва (а.с.29-38, т.1) слід зазначити, що він є не доказом,
підтверджуючим фактичні витрати позивача, оскільки, крім іншого, останнім такі
витрати не понесені.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо
безпідставності заявлених позовних вимог та відмови у задоволенні позову судова
колегія вважає правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного
законодавства та обставинам справи, згідно наявних письмових доказів, а тому
рішення господарського суду Вінницької області від 27.05.2008р. у справі
№12/49-08 є законним, його слід залишити без змін.

Доводи ж апеляційної скарги спростовуються викладеним та не є
підставою для скасування оскаржуваного судового акту, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 27.05.2008р.
усправі №12/49-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Фірма Меблі" (м. Вінниця) - без задоволення.

2. Справу №12/49-08 повернути до
господарського суду Вінницької області.

Головуючий
суддя

судді:

віддрук.прим.:

1
- до справи

2
- позивачу

3
- відповідачу

4
- третій особі

5
- в наряд