ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.01.08

Справа № 5/26-08.

за позовом акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Суми», м. Суми

до відповідача – житлово-будівельного кооперативу № 91, м. Суми

про розірвання кредитного договору та стягнення 45393 грн. 13 коп.

Суддя Гудим В.Д.

Представники:

Від позивача – предст. Ємеліна О.О. (дов. від 6.09.07р.), Попова Т.М. (дов. від 18.12.07р.)

Від відповідача – голова кооперативу Горошко Ю.Б.

Суть спору: Позивач подав позовну заяву про розірвання кредитного договору № 1 від 10.02.1993року укладеного між Промінвестбанком в особі Сумського регіонального управління (на даний час – позивач) та житлово-будівельним кооперативом № 91 та стягнення з відповідача заборгованості по кредиту та сплаті відсотків по зазначеному договору в розмірі 45393 грн. 13 коп.

Позивач подав додаткові матеріали на виконання ухвали господарського суду Сумської області від 15.01.08р.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, але в судовому засіданні зазначив про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

10 лютого 1993 року між Промінвестбанком в особі Сумського регіонального управління (в даний час - позивач) та Житлово-будівельним кооперативом № 91 м. Суми був укладений кредитний договір №1. Згідно цього договору та додаткових угод до нього відповідач отримав від позивача 377 000 грн. кредиту на будівництво багатоквартирного будинку №12 по вулиці Новомістенська в м. Суми зі строком користування - 30 років.

Позивач зазначає, що кредит був наданий за умови виконання кооперативом зобов'язань, передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 3 договору відповідач зобов'язувався своєчасно стягувати з членів кооперативу платежі в погашення позик банку. До 1998 року члени кооперативу хоч і не систематично, але все ж таки погашали банківський кредит та сплачували відсотки по ньому. В 1998 році головою ЖБК-91 був обраний Безуглий І.Г., який практично зруйнував механізм взаємодії кооперативу з банком і до 2007 року заборгованість по отриманому кредиту відповідачем майже не погашалась. При цьому позивачем сплачувались податки з нарахованих, але не отриманих ним доходах (відсотках), а також за рахунок прибутку формувався страховий резерв на суму простроченої заборгованості, що спричинило йому прямі збитки.

Відповідно до додаткової угоди № 5 від 17.10.1994р. до кредитного договору №1 від 10.02.1993р. проценти по кредиту відповідач повинен був сплачувати щомісячно, починаючи з 01.11.1994 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов кредитного договору не повністю сплачує плату за користування кредитом, в зв'язку з чим станом на 08 січня 2008 року заборгованість відповідача по кредиту становить 28864,74 грн., по відсотках - 16528,39 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 10.01.08р.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов договору позивачем була надіслана заява №10/256 від 16.11.2007 року про дострокове розірвання кредитного договору, але відповіді на неї не надійшло.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідач в судовому засіданні 31.01.08р. визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладені обставини, господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню шляхом розірвання кредитного договору № 1 від 10.02.1993 року та стягнення заборгованості по кредиту в сумі 28864,74 грн., по сплаті відсотків - 16528,39 грн.

Господарські витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Розірвати кредитний договір № 1 від 10.02.1993року укладений між Промінвестбанком в особі Сумського регіонального управління та житлово-будівельним кооперативом № 91.

3.          Стягнути з житлово-будівельного кооперативу № 91, м. Суми, вул. Новомістенська, 12 (р/р 1224 в філії "Відділення Промінвестбанку в м. Суми", МФО 337278, ) на користь закритого акціонерного товариства акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Суми», м. Суми, вул. Кірова, 20 (р/р 361919031 в філії "Відділення Промінвестбанку в м. Суми", МФО 337278, ) 28864грн. 74 коп. заборгованості по кредиту, 16528 грн. 39 коп. по сплаті відсотків, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн.; витрат по держмиту 453 грн. 93 коп.; в доход державного бюджету України (рах. № 0002 в УДК в Сумській області, МФО 837013, код 23636315) держмита 85 грн. 00 коп., видати накази.

Суддя                                                                                          В.Д.Гудим