ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.08 р.                     Справа № 20/300

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні колегією суддів

Головуючий суддя Донець О.Є.

Суддя Азарова З.П.

Суддя Гаврищук Т.Г.

за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ

до відповідача Комунального підприємства „Тепломережа”, м.Донецьк

про стягнення 11504020,66 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Бережний Р.В. – за довіреністю

від відповідача Вієт О.М. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулася Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ, із позовом до Комунального підприємства „Тепломережа”, м.Донецьк, про стягнення 11504020,66 грн. за договором № 06/05-2128 ТЕ-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій від 30.12.2005р., з яких 9616516,29 грн. – сума основного боргу за природний газ, 792114,12 грн. – сума пені, 823988,21 грн. – сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 271402,04 грн. – сума 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 06/05-2128 ТЕ-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій від 30.12.2005р. із додатковими угодами; акти прийому – передачі природного газу; акт звірення розрахунків; розрахунок боргу.

У відзиві № 2393 від 22.10.2007р. відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме – просив суд у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення суми пені в розмірі 792114,12 грн., суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі 823988,21 грн., суми 3% річних в розмірі 271402,04 грн. відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилається на порушення позивачем п. 6.1 договору, приписів п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Відповідач під час розгляду справи надав суду клопотання № 2585 від 20.11.2007р. про відміну пені у розмірі 792114,12 грн., у якому посилається на ст. 232 Господарського кодексу України, в обґрунтування клопотання надав суду постанови Вищого господарського суду України. Також клопотав про зменшення розміру інфляції та 3% річних на 90%.

У клопотанні № 2587 від 20.11.2007р. відповідач просить суд надати розстрочку виконання рішення на 3 роки, посилаючись на те, що КП „Тепломережа” є комунальною власністю міста і дотаційним підприємством, не отримує допомогу від бюджетів як місцевого так і державного рівня, надає послуги з теплопостачання населенню та бюджетним установам. В обґрунтування заявленого клопотання надав суду інформацію про заборгованість за відпущене тепло підприємств та організацій м.Донецька, графіки погашення заборгованості за спожитий природний газ, довідку щодо заборгованості з різниці в тарифах на послуги з теплопостачання за 2006 рік.

Позивач заперечив проти надання відповідачеві розстрочки виконання рішення, про що надав суду заперечення № 31/10-12401 від 05.12.2007р., у якому посилається на відсутність виняткових обставин щодо надання розстрочки виконання рішення, те, що відповідач є підприємством, яке здійснює підприємницьку діяльність та володіє обіговими коштами та активами, на яке може бути накладене стягнення. Позивач також просить суд звернути увагу на майнові інтереси ДК „Газ України”, у зв’язку з чим відсутність коштів може призвести до неможливості придбати природний газ для забезпечення потреб всіх споживачів в межах України, в тому числі, придбати в майбутньому природний газ для подальшої реалізації на території Донецької області.

Відповідач надав суду клопотання № 2 від 08.01.2008р. про зменшення пені у розмірі 792114,12 грн. на 90%, в обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що КП „Тепломережа” є комунальним підприємством, яке створене з метою забезпечення безперебійного надання послуг населенню та бюджетним установам. Сплата штрафних санкцій у вигляді пені може значним чином вплинути на можливість подальшого нормального функціонування підприємства, яке є важливим для міста, так як опалює лікарні, дитячі садки, школи та інші об’єкти соціального значення, у підтвердження цього надав інформацію № 01/890 від 25.06.2007р., акт Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області від 30.03.2007р.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 13.09.2007р., призначений колегіальний розгляд справи.

Розпорядженнями голови господарського суду Донецької області від 24.10.2007р., та від 15.01.2008р. склад судової колегії змінювався.

Ухвалою голови господарського суду Донецької області від 18.12.2007р. строк розгляду справи продовжувався до 24.01.2008р.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 24.10.2007р. до 27.11.2007р., з 27.11.2007р. до 11.12.2007р., з 26.02.2008р. до 13.03.2008р.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

30.12.2005р. між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ (Постачальник), та Комунальним підприємством „Тепломережа”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір № 06/05-2128 ТЕ-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій (далі – договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Постачальник зобов’язується передати у власність Покупцю в 2006р. природний газ, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34 відсотків від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що в разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1 даного договору, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Додатковими угодами № 1 від 15.03.2006р., № 2 від 13.10.2006р., № 3 від 23.10.2006р., № 4 від 24.11.2006р. до договору сторони за взаємною згодою змінювали та доповнювали умови договору.

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, постачав відповідачеві природний газ, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Відповідач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманого природного газу у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором, позивач звернувся до суду із позовом, та просить суд стягнути з відповідача 9616516,29 грн. – суми основного боргу за природний газ, 792114,12 грн. – суми пені, 823988,21 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 271402,04 грн. – суми 3% річних.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Позовні вимоги підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями договору № 06/05-2128 ТЕ-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій від 30.12.2005р. із додатковими угодами, актів прийому – передачі природного газу.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 9616516,29 грн. – суми основного боргу за природний газ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача проти позову в частині вимог про стягнення сум пені, інфляції, 3% річних суд до уваги не приймає, оскільки відповідальність покупця газу за несвоєчасну сплату отриманого газу у вигляді пені передбачена умовами укладеного сторонами договору, який у встановленому порядку не розірвано, не визнано недійсним, неукладеним тощо.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 823988,21 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 271402,04 грн. – суми 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Під час розгляду справи відповідач надав суду інформацію № 01/890 від 25.06.2007р. про борг бюджетів усіх рівнів по різниці в тарифах на теплову енергію перед КП „Тепломережа” станом на 01.05.2007р. складає 23,6 млн. грн., в тому числі за 2005-2006рр. – 14,8 млн. грн., також надав акт Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області від 30.03.2007р.

Зважаючи на вищевикладене, на те, що Комунальне підприємство „Тепломережа” є комунальним підприємством, яке створене з метою забезпечення безперебійного надання послуг населенню та бюджетним установам, приймаючи до уваги систематичні неплатежі населення за надані послуги, суд зменшує суму стягуваної з відповідача на користь позивача пені до 80000,00 грн., скориставшись правом, наданим суду п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, оскільки обставини, на які посилається відповідач, є винятковими.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, але доказів повної сплати суми заборгованості на користь позивача суду не надав.

Відповідач клопотав про надання розстрочки виконання рішення на 3 роки, посилаючись на важке фінансове становище, на те, що КП „Тепломережа” є комунальною власністю міста і дотаційним підприємством, не отримує допомогу від бюджетів як місцевого так і державного рівня, надає послуги з теплопостачання населенню та бюджетним установам.

Враховуючи, що обставини, на які посилається відповідач у клопотанні про надання розстрочки виконання рішення, можуть суттєво ускладнити виконання рішення, суд задовольняє клопотання відповідача, та надає відповідачеві розстрочку виконання рішення на 3 роки. Виконання рішення суду від 13.03.2008р. слід розстрочити, зобов’язавши відповідача сплачувати заборгованість в розмірі 10791906,54 грн. та судові витрати в розмірі 25500,00 – витрати по сплаті державного мита, та 118,00 грн. – витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу у наступний спосіб: до 13.04.2008р. – 300486,89 грн.; до 13.05.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.06.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.07.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.08.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.09.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.10.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.11.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.12.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.01.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.02.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.03.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.04.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.05.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.06.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.07.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.08.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.09.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.10.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.11.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.12.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.01.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.02.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.03.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.04.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.05.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.06.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.07.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.08.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.09.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.10.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.11.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.12.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.01.2011р. – 300486,79 грн.; до 13.02.2011р. – 300486,79 грн.; до 13.03.2011р. – 300486,79 грн.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193, 233 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ, до Комунального підприємства „Тепломережа”, м.Донецьк, - задовольнити частково.

Розмір стягуваної пені – зменшити до 80000,00 грн., у задоволенні вимог в частині стягнення решти суми пені – відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства „Тепломережа” (83096, м.Донецьк, вул. Куйбишева, 109, поточний рахунок 1255 в Куйбишевському ПІБ м.Донецька, МФО 334408, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1, поточний рахунок 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, код ЄДРПОУ 31301,29 грн. – суму основного боргу за природний газ, 80000,00 грн. – суму пені, 823988,21 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 271402,04 грн. – суму 3% річних, 25500,00 грн. – витрати по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Виконання рішення суду від 13.03.2008р. слід розстрочити, зобов’язавши відповідача сплачувати заборгованість в розмірі 10791906,54 грн. та судові витрати в розмірі 25500,00 – витрат по сплаті державного мита, та 118,00 грн. – витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу у наступний спосіб: до 13.04.2008р. – 300486,89 грн.; до 13.05.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.06.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.07.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.08.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.09.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.10.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.11.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.12.2008р. – 300486,79 грн.; до 13.01.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.02.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.03.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.04.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.05.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.06.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.07.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.08.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.09.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.10.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.11.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.12.2009р. – 300486,79 грн.; до 13.01.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.02.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.03.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.04.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.05.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.06.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.07.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.08.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.09.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.10.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.11.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.12.2010р. – 300486,79 грн.; до 13.01.2011р. – 300486,79 грн.; до 13.02.2011р. – 300486,79 грн.; до 13.03.2011р. – 300486,79 грн.

Видати наказ у встановленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 13.03.08р.

Повний текст рішення підписано 17.03.08р.

Суддя Донець О.Є.

Суддя З.П.Азарова

Суддя Т.Г.Гаврищук