ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2008 р.

Справа № 6/20.

За позовом Чернівецької міської ради

до Міського комунального підприємства “Верховина”, м. Чернівці

про стягнення 39009,79 грн. тендерного забезпечення та штрафних санкцій

Суддя Паскарь А.Д.

Представники:

від позивача –Воробець О. М., довіреність від 28.09.2007 № 8/18-854; Волкова Н. О., довіреність від 25.09.2006 № 8/18-691

від відповідача – Худа О. В., голова ліквідаційної комісії; Марчук Д. П., довіреність від 09.02.2008 № 5

СУТЬ СПОРУ: Чернівецька міська рада звернулась з позовом до Міського комунального підприємства “Верховина”, м. Чернівці, про стягнення 39009,79 грн. тендерного забезпечення та штрафних санкцій.

Позов мотивується тим, що МКП “Верховина” як переможець замовлених Чернівецькою міськрадою торгів на закупівлю продукції сільського господарства та харчової промисловості, які відбулися відповідно 21.08.2007 та 22.08.2007, безпідставно відмовилось укладати договори поставки на умовах тендерної документації. Тендерне забезпечення відповідачем було обрано у вигляді поруки юридичної особи, про що 20.08.2007 між позивачем (кредитором), відповідачем (боржником) та Малим приватним виробничо-комерційним підприємством “Талісман” (поручителем), був укладений договір поруки. Оскільки МПВКП “Талісман”, як вияснилось згодом, з ЄДРПОУ виключено ще в 2001 році, позивач просить стягнути вартість тендерного забезпечення з відповідача.

Відповідач позов визнає у повному обсязі.

Рішення прийнято 21.02.2008 після закінчення строку перерви, оголошеної у відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, та заслухавши думки представників сторін, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим.

Судом встановлено, що МКП “Верховина” як переможець замовлених Чернівецькою міськрадою торгів на закупівлю продукції сільського господарства та харчової промисловості, які відбулися відповідно 21.08.2007 та 22.08.2007, дійсно відмовилось укладати договори поставки на умовах тендерної документації. Тендерне забезпечення відповідачем було обрано у вигляді поруки юридичної особи, про що 20.08.2007 між позивачем (кредитором), відповідачем (боржником) та Малим приватним виробничо-комерційним підприємством “Талісман” (поручителем), був укладений договір поруки.

Згідно з пунктом 3.1 зазначеного договору, поручитель зобов’язався протягом трьох робочих днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання чи неналежного виконання боржником забезпеченого порукою зобов’язання повідомити про це боржника протягом п’яти робочих днів виконати відповідне зобов’язання у повному обсязі шляхом перерахування несплаченої суми тендерного забезпечення на розрахунковий рахунок кредитора.

Боржник, як це передбачено пунктом 3.5 договору поруки, зобов’язався не перешкоджати кредитору та поручителю в реалізації зобов’язань за договором, окрім виконання забезпеченого порукою зобов’язань та у разі невиконання поручителем забезпеченого порукою зобов’язання відповідати перед кредитором як солідарний боржник всім майном.

Кваліфікаційні вимоги до учасників тендеру, які відповідають статті 15 Закону, викладені в пункті 12 тендерної документації позивача, підпунктом 12.1 якій передбачено, що в числі інших документів, учасник процедур закупівлі повинен був надати також й довідку з банку про відсутність непогашеного кредиту, подану станом на останній день кварталу, який передує публікації оголошення про торги або більш пізню дату.

Судом встановлено, що відповідачем довідку з банку про відсутність непогашеного кредиту поручителя, себто МПВКП “Талісман”, подано не було. Тому у відповідності до підпункту 12.3 тендерної документації позивач не повинен був допустити відповідача до участі в конкурсі, а відтак, відповідач став переможцем конкурсу незаконно.

З довідки Відділу державної реєстрації від 29.12.2007 № 6а-417 вбачається, що МПВКП “Талісман” вилучено з реєстру суб’єктів підприємницької діяльності 22.03.2001 відповідно до рішення господарського суду № 5-498-523/б від 26.12.2006, тобто як банкрута.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що договір поруки, на який посилається позивач як на підставу своєї вимоги, не виражає та не міг виражати вільне волевиявлення поручителя, оскільки його в природі не існувало майже 5 років. Саме тому договір поруки є недійсним з моменту його укладення.

Крім того, згідно з частиною 7 статті 23 Закону перерахуванню до доходів загального фонду відповідного бюджету підлягають лише кошти, що надійшли як тендерне забезпечення при умові, що вони не повертається учаснику.

Проте, враховуючи, що кошти, які являються предметом даного спору, як тендерне забезпечення не надійшли, даний позов задоволенню не підлягав би навіть і при умови, що згаданий договір поруки був би укладений сторонами з існуючим поручителем.

Вирішуючи даний спір, суд також приймає до уваги, що у відповідності до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, яким інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарському суду не є обов’язковим.

В цьому аспекті суд констатує, що визнання відповідачем позову суперечить матеріалам справи, фактичним обставинам та законодавству, порушуює права і охоронювані законом інтереси членів трудового колективу МКП “Верховина”, а тому, як незаконне, судом до уваги не приймається.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з покладенням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити за безпідставністю

2.Судові витрати покласти на Чернівецьку міську раду.

Суддя           А. Паскарь