ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.08

Справа №АС10/618-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді Малафеєвої І. В.

розглянувши справу

За позовом:            державного підприємства «Сумиспирт» Сумського району

До відповідача: Сумської міжрайонної державної податкової інспекції

Про скасування податкового повідомлення-рішення

СУДДЯ І.В.МАЛАФЕЄВА

Представники сторін:

від позивача          Потапенко Н.І. , Марченко Л.Г.

від відповідача Салова С.М., Петрищев О.О.

В судовому засіданні судом оголошувалися перерви з 13.12.2007 р. до 09.01.2008 р. до 12 год.00хв, з 09.01.2008 р. до 15.01.2008 р. до 10 год. 30 хв., з 15.01.2008 р. до 22.01.2008 р. до 12 год. 00 хв.

Суть спору: Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення –рішення відповідача № N639/17 (№/0) від 07.05.2007р. на суму 3734,62 грн.; №642/23 (№/0) від 07.05.2007р. по податку на додану вартість на суму 55930,50 грн. в частині 55101,87 грн., в т.ч. основного платежу - 36734,58 грн., штрафної санкції -18367,29 грн.; рішення про застосування штрафних фінансових санкцій від 04.05.2007р. №/0 на суму 9085,00 грн.; за результатами розгляду первинної скарги Сумською МДПІ (дублюючі податкові повідомлення-рішення): №/1 (№1033/17) від 23.07.2007р. податку з доходів фізичних осіб на суму 343,08 грн., в т.ч.: основний платіж - 114,36 грн., штрафна санкція - 228,72 грн.; №/1 від 23.07.2007р. на суму 3734,62 грн. податку з доходів фізичних осіб в т.ч.: основний платіж - 920,54 грн., штрафна санкція - 2814,08 грн.; за результатами розгляду повторної скарги ДПА України (дублюючі податкові повідомлення-рішення); №/3 від 12.11.2007р.; 3734,62 грн. податку з доходів фізичних осіб в т.ч.: основний платіж - 920,54 грн., штрафна санкція - 2814,08 грн.; №/3 від 12.11.2007р. - 2,00 грн. - податок з доходів фізичних осіб - штрафна санкція; о №/3 від 12.11.2007р. на суму 343,08 грн., в т.ч.: в т.ч.: основний платіж - 114,36 грн., штрафна санкція - 228,72 грн.

22.01.2008 р. ним доповнені вимоги і позивач просить суд також скасувати податкові повідомлення-рішення №/2 від 04.09.2007 р., № /2 від 21.08.2007 р., № /2 від 04.09.2007 р.

Відповідач проти позову заперечує, рішення вважає законними та обґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

За результатами виїзної планової перевірки ДП «Сумиспирт» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 р. по 31.12.2006 р. відповідачем складено акт від 20.04.2007 р. №83/23/00375237/9. Оспорюваним рішеннями, які були прийняті на підставі цього акту і за результатами розгляду скарг позивача Сумської МДПІ, ДПА в Сумській області та Державною податковою адміністрацією України позивачу донараховано 37286,49 грн. податку на додану вартість, 18643,50 грн. штрафних санкцій, 920,54 грн. податку з доходів фізичних осіб, 2814,08 грн. штрафних санкцій, 9085 грн. штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм обігу готівки.

Позивач не погоджується з донарахуванням йому податку на додану вартість в сумі 36734,58 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 18367,29 грн. із слідуючих підставі.

Це зобов'язання нараховане на вартість об’єктів незавершеного будівництва.

Цими об'єктами є гуртожитки, які на дату закінчення перевірки обліковувались на балансі ДП «Сумиспирт» - на рахунку 15 «Капітальні інвестиції».

В ході перевірки за ініціативою працівників Сумської МДПІ згідно наказу керівника підприємства №52 від 05.04.2007р. було проведено інвентаризацію об'єктів капітального будівництва.

Як вказано в акті перевірки, інвентаризацією встановлено наявність фундаменту та залишку будівельних плит замість гуртожитків.

Сумська МДПІ вважає даний факт ліквідацією основних фондів та у відповідності з абз.1 п.4.9 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР з наступними змінами та доповненнями донараховує податок на додану вартість за жовтень 2005 року .

Абзацом 2 п.4.9 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» зазначено, що правила цього підпункту не поширюються на випадки, коли основні виробничі фонди ліквідуються у зв'язку із їх знищенням або зруйнуванням, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, коли платник податку надає органу державної податкової служби відповідний документ про знищення, розібрання, або перетворення основного фонду іншими способами внаслідок чого основний фонд не може використовуватися у майбутньому за первісним призначенням.

Позивач пояснює, що ліквідація об'єктів незавершеного будівництва - гуртожитків відбувалась без згоди платника податку - ДП «Сумиспирт». В ході перевірки та під час процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень ДП «Сумиспирт» надало органу державної по податкової служби документи, які свідчать про знищення, розібрання цих об'єктів внаслідок чого вони не могли використовуватися у майбутньому за первісним призначенням : акт комісії від 23.07.2003р, №50/50-255; копія акта списання основних засобів типової форми 03-3.

В акті комісії від 23.07.2003 року зазначено, що будівлі є об'єктами, що не санкціоновано розбираються мешканцями населеного пункту, ці об'єкти визнано такими, що загрожують життю та здоров'ю людей.

Акт від 23.07.2003 року затверджено головою комісії - заступником голови Сумської райдержадміністрації Кузнєцовим В.А., підписаний представниками відділу містобудування, архітектури ЖКГ райдержадміністрації Павленко О.О., головним санітарним лікарем районної санітарно-епідеміологічної служби Галушко В.Г., начальником районної служби Держпожнагляду (Пархоменко В.Б.), начальником ВКБ Сумського району Волощук А.А. головою Стецківської селищної ради Відковською О.Б.

Таким чином, позивач пояснює, що факт знищення об'єктів незавершеного будівництва встановлено станом на 23.07.2003р, про що свідчать представники компетентної комісії, а не в жовтні 2005 року, як це вважають працівники Сумської МДПІ, донараховуючи податкове зобов'язання по ПДВ за жовтень 2005 року.

100% статутного фонду даного підприємства володіє держава. Діяльність таких підприємств передбачена ст.74 Господарського кодексу України Ст. 75 цього Кодексу зазначається, що державне підприємство не може відчужувати майно без згоди органу до сфери управління якого входить дане підприємство. ДП «Сумиспирт» подало до ДАК «Укрспирт» клопотання щодо надання дозволу на списання даних об'єктів з балансу.

Щодо донарахування податку з доходів фізичних осіб позивач зазначає, що в ході перевірки працівниками Сумської МДПІ не враховано той факт, що по заборгованості підзвітної особи Безпалого А.М. ДП «Сумиспирт» подано позов до Ковпаківського районного суду м. Суми щодо стягнення заборгованості, в т.ч. і по підзвітних сумах. 29.09.2006р. винесено судове рішення і відкрите виконавче провадження щодо стягнення згаданих сум.

Дана фізична особа припинила трудові відносини з ДП «Сумиспирт», згідно наказу керівника підприємства про звільнення і утримання з її доходу сум нарахованого податку не можливе.

Абз. 5 п.п.19.10.1 п.19.10 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2005р. №889-ІУ з наступними змінами та доповненнями передбачено, що «...якщо платник податку припинив трудові відносини... з особою, що надала такі кошти, то така сума податку... включається до складу податкового зобов'язання платника податку за наслідками звітного податкового року.

Відносно застосування штрафних санкцій за порушення норм обігу готівки в сумі 9085,00грн. позивач пояснює, що при розрахунку штрафних санкцій, працівником Сумської МДПІ враховано суми підзвітної заборгованості, по якій проведена процедура судового оскарження і є судове рішення щодо стягнення даної суми з фізичної особи - рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.09.2006р.

Суд не може погодитися з позицією позивача, виходячи із наступного.

Підприємство занизило податкове зобов'язання за грудень 2005 року на суму 36735 грн. за рахунок не включення до складу податкового зобов'язання суму ПДВ від самоліквідації гуртожитків чим порушили абз.1 п. 4.9 статі 4 та п.п.7.3.1 п. п. 7.3 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР "Про податок на додану вартість» із змінами та доповненнями.

Відповідач посилається при цьому на акт огляду від 09.07.2007 р. і пояснює, що в 2004 році позивачем оприбутковано матеріалів з ліквідованих активів на суму 20679,31 грн., в грудні 2005 р. – на суму 24847,80 грн.

Після грудня 2005 року згідно з облікованими даними позивача господарських операцій по зазначеним основним фондам не здійснювалося. Тому для цілей оподаткування періодом самостійної ліквідації основних фондів взято грудень 2005р., а не 2003 р.

Позивач, як вже зазначалося, посилається на акт списання основних засобів типової форми 03-3.

Однак відповідно до п. 1.2 Інструкції з інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу бюджетних установ затвердженої Наказом Головного управління Державного казначейства України від 30.10.1998р. № 90, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 05.10.2005р. №184 з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку проводиться інвентаризація шляхом зіставлення бухгалтерських даних з фактичною наявністю майна.

У випадку крадіжок, псування цінностей - проведення інвентаризації є обов'язковим (п. 1.9 Інструкції), а при виявлені недостач і втрат інвентаризаційні матеріали протягом п'яти днів після встановлення таких втрат чи недостач підлягають переданню до слідчих органів (п. 17.3 Інструкції).

Відповідно до п.п. «г» п 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994р. №69 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 26 серпня 1994 р. за N 202/412 у день встановлення факту крадіжки підприємство зобов'язане провести інвентаризацію основних засобів.

Результати інвентаризації відображаються у спеціалізованих формах №Інв-1 «Інвентаризаційний опис основних засобів» затверджених постановою №241.

Саме на підставі результатів інвентаризації викрадені цінності списуються з балансу.

Як видно з матеріалів справи інвентаризація гуртожитків позивачем не проводилась.

Доказів звернення посадових осіб до правоохоронних органів позивачем також не подано.

Відповідно до абз.1 п. 4.9 статі 4 та п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР із змінами та доповненнями якщо основні виробничі фонди або невиробничі фонди ліквідуються за самостійним рішенням платника податку така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як поставка таких основних виробничих фондів або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки.

Згідно з підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Що стосується донарахування податку з доходів фізичних осіб, відповідачем було встановлено порушення вимог п.п.9.10.1, п.п. 9.10.2, п.п. 9.10.3 п.9.10 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003р. №889-ІУ.

Так, підзвітними особами Безпалим А.М., Сидоренко О.М., Крутільовим С.О., Хвостенко В.М. несвоєчасно повернуті надміру витрачені кошти, отримані під звіт.

За результатом перевірки оподаткування сум надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлений строк донараховано штрафу в сумі 973 грн. та податку в сумі 750,05 грн.

Відповідно п.п. 17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону України №2181-111 " У разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу)" нараховано штраф у розмірі 1841,08 грн. (170.19+750.05) х 2 та згідно п.п.9.10.3 , п.9.10, ст.9 Закону України " №889-ІУ нараховано штрафу в сумі 973 грн.

Всього за результатом перевірки донараховано податку 920,54 грн. (170,49 +750,05) та штрафу в сумі 2814,08 грн. (973+1841.08).

Сумська МДПІ рішенням від 13 липня 2007 року №8053/10/25-5/15/ск, прийнятим за результатом розгляду первинної скарги, залишила без змін податкове повідомлення-рішення від* 07.05.07р. №/0 (№639/17) про сплату податку з доходів фізичних осіб і застосованої-штрафної санкції та збільшила на 114,36 грн. суму податку з доходів фізичних осіб (п. 3.4 статті З Закону України від 22.05.2003 року №889-ІУ "Про податок з доходів фізичних осіб") та відповідно п.п. 17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІП застосовано фінансову санкцію до донарахованого податку в сумі 228,72 грн.(окреме податкове повідомлення-рішення від 23.06.07р. №/1 (№1033/17)

ДПА у Сумській області рішенням від 21.08.07р.21.08.07 року №14205/10/25-005-83/89ск, прийнятим за розглядом повторної скарги, залишила без змін податкове повідомлення – рішення Сумської МДПІ від 07.05.07р. №000488170/0 (№639/17) з упакуванням рішення Сумської МДПІ віл 13.07.07р. №8053/10/25-5/15/ск, прийнятого за результатом розгляду первинної скарги збільшив на 2 грн. визначену у податковому повідомленні-рішенні Сумської МДПІ від 07.05.07р. №/0 (639/17) суму застосованого штрафу, відповідно до п.9.10.3 пункту 9.10 статті 9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Відповідно до п.п. 9.10.1 п. 9 ст. 9 якщо платник податку припиняє трудові або цивільно-правові відносини з особою, що надала такі кошти, то така сума податку утримується за рахунок останньої виплати оподатковуваного доходу під час проведення остаточного розрахунку, при недостатності суми такого доходу непогашена частина податку включається до складу податкового зобов'язання платника податку за наслідками звітного податкового року.

Стосовно посилання позивача, про неврахування працівниками Сумської МДПІ подання ДП «Сумиспитр» позову на Безпалого А.М. щодо стягнення заборгованості по підзвітних сумах, то даний факт не змінює суті правопорушення допущеного позивачем по нарахування штрафу у розмірі 15 відсотків на суму надміру витрачених коштів, повернутих пізніше граничного строку (до закінчення третього банківського дня, наступного за днем, у якому платник податку завершує відрядження, або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що надала кошти під звіт).

Що стосується порушення норм обігу готівки, то при перевірці встановлено порушення абз. З п. 2.11 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» зареєстрованого в міністерстві юстиції України 15.03.2001 року. За № 237/5428 та змін і доповнень до Порядку ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою Правління НБУ №637 від 15.12.04р., зареєстрованого в міністерстві юстиції України за № 40/10320 від 13.01.05р, а саме видано під звіт грошові кошти в сумі 36340 грн. без повного звітування за раніше отримані готівкові кошти.

Це не спростовано позивачем і до нього правомірно застосовані штрафні санкції в сумі 9085 грн. (25% від зазначеної суми відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги неправомірними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову державного підприємства «Сумиспирт» (Сумський район, с.Стецьківка, вул. Заводська1) про скасування податкового повідомлення –рішення Сумської міжрайонної державної податкової інспекції № N639/17 (№/0) від 07.05.2007р. на суму 3734,62 грн.; №642/23 (№/0) від 07.05.2007р. по податку на додану вартість на суму 55930,50 грн. в частині 55101,87 грн., в т.ч. основного платежу - 36734,58 грн., штрафної санкції -18367,29 грн.; рішення про застосування штрафних фінансових санкцій від 04.05.2007р. №/0 на суму 9085,00 грн.; за результатами розгляду первинної скарги Сумською МДПІ (дублюючі податкові повідомлення-рішення): №/1 (№1033/17) від 23.07.2007р. податку з доходів фізичних осіб на суму 343,08 грн., в т.ч.: основний платіж - 114,36 грн., штрафна санкція - 228,72 грн.; №/1 від 23.07.2007р. на суму 3734,62 грн. податку з доходів фізичних осіб в т.ч.: основний платіж - 920,54 грн., штрафна санкція - 2814,08 грн.; за результатами розгляду повторної скарги ДПА України (дублюючі податкові повідомлення-рішення); №/3 від 12.11.2007р.; 3734,62 грн. податку з доходів фізичних осіб в т.ч.: основний платіж - 920,54 грн., штрафна санкція - 2814,08 грн.; №/3 від 12.11.2007р. - 2,00 грн. - податок з доходів фізичних осіб - штрафна санкція; о №/3 від 12.11.2007р. на суму 343,08 грн., в т.ч.: в т.ч.: основний платіж - 114,36 грн., штрафна санкція - 228,72 грн. та скасування податкових повідомлень-рішень Сумської міжрайонної державної податкової інспекції №/2 від 04.09.2007 р., № /2 від 21.08.2007 р., № /2 від 04.09.2007 р. - - відмовити.

2.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

3.          Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                           І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписаний 25.01.2008 р.