ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.01.2008

Справа №2-2/17118-2007

За позовом Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз", (95000, м. Сімферополь, пр. Кірова, пров. Совнаркомовський, 52/1)

До відповідача ВАТ спеціалізоване будівельно-монтажне управління "Крименергоспецбуд", (98213, м. Щолкіне, тер-я Будбаза)

про стягнення 17 038 грн. 78коп.

Суддя В. І. Толпиго

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача: Шостак, ю/к, дов. у справі.

Від відповідача: не з’явився.

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення 17038грн.78коп.

Вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору №248 від 20.01.2005р. позивач перевів відповідачу 108220грн.34коп., однак відповідач у виконання своїх обов’язків за вищенаведеним договором виконав роботи тільки на суму 91181грн.56коп. Позивач вважає, що відповідач без достатніх правових підстав отримав від замовника грошові кошти в сумі 17038грн.78коп., що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

У судовому засіданні позивач конкретизував вимоги та просить стягнути збитки в сумі позову, що відображено у протоколі судового засідання.

Відповідач у судове засідання не з’явився, витребувані судом документи у тому числі відзив на позов не надав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

В силу ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є договір.

За змістом статті 837 ЦК України договір підряду є консенсусним, двостороннє зобов’язуючим договором, за яким одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти і сплатити виконану роботу.

Між позивачем та відповідачем був укладений договір на виготовлення продукції із давальчеської сировини №248 від 30.01.2005р.

Відповідно до п.1.1 договору, відповідач зобов’язався на свій страх та ризик за замовленням позивача виконати роботу по переробці цементу М-400 в бетон М300 з матеріалів позивача та передати продукцію позивачу, а позивач прийняти та оплатити її.

Пунктом 2.1, наведеного договору, сторони передбачили, що вартість робіт визначається кошторисною калькуляцією, без вартості матеріалів позивача, що є невід’ємною частиною договору та складає орієнтовано 250000грн., в тому числі ПДВ.

Відповідач зобов’язаний здати роботу в обсязі та строки, що передбачені в договорі та додатку до нього, та передати отриману продукцію позивачу (п.2.2 договору).

Відповідно до п. 2.5 договору, позивач зобов’язався проводити попередньою оплату в розмірі 30% від суми вартості робіт та матеріалів.

Термін дії договору, відповідно до п. 9.6 договору, до 30.12.2005р.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач у виконання своїх обов’язків за вищенаведеним договором перерахував відповідачу 108220грн.34коп., що підтверджується матеріалами справи, у тому числі платіжними дорученнями №0018 від 17.3.2005р., №0192 від 21.3.2005р., №3561 від 23.05.2005р., №4850 від 26.9.2005р.

Однак, відповідач не виконав належним чином свої зобов’язання за договором, у строк, що передбачений договором, тобто 30.12.2005р., що підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що відповідач виконав роботу, ціна якої відповідно до договору склала 91181грн.56коп., що підтверджується матеріалами справи, в тому числі видатковими накладними та актами приймання виконаних підрядних робіт, актами здавання-приймання робіт, копії яких знаходяться у матеріалах справи.

Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Особа, що порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявністю її провини, якщо інше не встановлене договором або законом, особа є невинною, якщо доведе, що прийняла всі залежні від неї заходи по належному виконанню зобов'язання, відсутність своєї провини доводить особа, що порушила зобов'язання (ст. 614 ЦК України).

Боржник, що порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові заподіяні збитки, розмір збитків, заподіяних порушенням зобов'язання, доводиться кредитором ( ст. 623 ЦК України).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено, під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною ( ст. 224 ХК України).

Відповідальність є наслідком правопорушення, склад якого утворюють суб'єкт, об'єкт, суб'єктивна сторона, об'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник, об'єктом правопорушення є зобов'язальні правовідносини, в які вступили кредитор і боржник. Суб'єктивну сторону цивільного правопорушення утворює провина. Об'єктивну сторону правопорушення створюють:- наявність збитків, протиправність поведінки боржника, що виразилася в невиконанні або неналежному виконанні узятого зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками.

Розмір збитків в сумі 17038грн.78коп. підтверджується видатковими накладними, актами приймання виконаних підрядних робіт, актами здавання-приймання робіт, платіжними дорученнями, тобто ця сума є різницею між сплаченими роботами та виконаними.

Протиправність поведінки відповідача підтверджується матеріалами справи.

Відповідач при розгляді даної справи не представив до суду доказів виконання своїх зобов'язань перед позивачем за договором, або доказів відсутності своєї провини в невиконанні зобов'язань у строк визначений у договорі.

Причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками позивача встановлений в ході розгляду даного спору, підтверджується матеріалами даної справи.

У частині стягнення збитків у розмірі 17038грн.78коп., позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на відповідача.

За згодою представника позивача у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення підготовлений та підписаний 18.01.2008р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 49,75,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з ВАТ спеціалізоване будівельно-монтажне управління "Крименергоспецбуд", (98213, м. Щолкіне, тер-я Буд база, рахунки невідомі) на користь Державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз", (95000, м. Сімферополь, пр. Кірова, пров. Совнаркомовський, 52/1, , ІНН 91, свид. № 00397914, р/р 0204, Кримське ЦВ Промінвестбанк) 17038грн.78коп. збитків, 170грн.38коп. держмита, 118грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.