ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

№
4/238-3446

Вищий
господарський суд  України у складі
колегії суддів:

головуючий
суддя

Першиков
Є.В.

судді

Данилова
Т.Б.

Ходаківська
І.П.

розглянув

касаційні
скарги

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тернопільський речовий ринок" Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4

на

постанову
від 01.10.2007   Львівського
апеляційного господарського суду

у
справі

№ 4/238-3446
господарського суду Тернопільської області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5

до
3-я особа на стороні позивача

ТОВ
"Тернопільський речовий ринок" СПД-фізичної особи ОСОБА_6
СПД-фізичної особи ОСОБА_7 СПД-фізичної особи ОСОБА_8  Тернопільська міська рада

про

Усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою

За
участю представників сторін:

від
позивача -ОСОБА_9, за довіреністю;

від
відповідача -ОСОБА_10, представник відповідачів за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_5 звернулася до господарського
суду Тернопільської області з позовом до ТОВ "Тернопільський речовий
ринок", СПД-фізичної особи ОСОБА_6, СПД-фізичної особи ОСОБА_7,
СПД-фізичної особи ОСОБА_8, за участю третьої особи на стороні позивача
Тернопільської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою.

Рішенням
господарського суду Тернопільської області від 09.02.2006 р., залишеним без
змін постановою Львівського апеляційного господарського суду  від 01.10.2007 р., позов задоволено.
Зобов'язано ТОВ „Тернопільський речовий ринок” звільнити земельну ділянку по
вул. Живова, 9 у м.Тернополі та не чинити перешкод приватному підприємцю
ОСОБА_5  у користуванні нею згідно з
умовами договору оренди землі від 26.07.2004 р., що зареєстрований
Тернопільською міською радою за № 1472 від 16.08.2004 р., зобов'язано приватних
підприємців: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не чинити перешкод приватному підприємцю
ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться у м. Тернополі по
вул. Живова, 9 згідно з умовами договору оренди земельної ділянки від
26.07.2004 р. за реєстраційним номером 1472.

Суб'єкти
підприємницької діяльності-фізичні особи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільський речовий
ринок" звернулись до Вищого господарського суду України з касаційними
скаргами, в яких просять суд скасувати рішення від 09.02.2006 р. господарського
суду Тернопільської області та постанову від 01.10.2007р. Львівського
апеляційного господарського суду, з підстав неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права.

У
зв'язку з цим скаржники суб'єкти підприємницької діяльності-фізичні особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4,
просять суд передати справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.  ТОВ "Тернопільський
речовий ринок" просить суд припинити провадження у справі у зв'язку з
відсутністю спору.

Розглянувши
матеріали справи та касаційних скарг, проаналізувавши на підставі встановлених
фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи, 26.07.2004 р., на підставі рішення міської ради
№ 4/9/81 від 11.12.2003 р. із змінами, внесеними в рішення сесії міської ради
від 25.06.2004р. № 4/11/157,  між
Тернопільською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_5, укладено договір
оренди землі.

Відповідно
до умов Договору Тернопільська міська рада (орендодавець) надає, а суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_5 (орендар) приймає в строкове
платне користування земельну ділянку загальною площою 110 кв. м., в  тому числі 78, 3 кв. м. для використання під
нежитлове приміщення, 31,7 кв. м. під асфальтовим покриттям для  використання у виробничій діяльності, яка
знаходиться у м. Тернополі по вул. Живова, 9. Відповідно до п. 8 Договору,
останній укладено терміном на 5 років.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що 13.04.2005 р. рішенням Тернопільської
міської ради № 393 позивачу надано дозвіл на проведення реконструкції власних
нежитлових приміщень під торговельні місця за адресою: м. Тернопіль, вул.
Живова, 9 та зобов'язано погодити проектну документацію в управлінні
містобудування та архітектури. Погодивши проектно-технічну документацію по
реконструкції нежитлового приміщення під торговельні місця й отримання дозволу
на проведення робіт, позивачем розпочато вищеназвану реконструкцію.

Проте,
для закінчення реконструкції приміщення виникла перешкода з боку СПД-ФО ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, які встановили на орендованій позивачем землі металеві
конструкцій (торгові кіоски), з яких підприємці здійснюють роздрібну торгівлю,
на підставі договорів оренди цих конструкцій, укладених з ТОВ “Тернопільський
речовий ринок”.

У зв'язку
з цим позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ТОВ "Тернопільський речовий ринок" про усунення
перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою.

Окрім
того, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Тернопільської
міської ради від 28.02.2002 р. ТОВ “Тернопільський речовий ринок” надана в
оренду терміном на 15 років земельна ділянка площею 12835,5 кв. м. по вул.
Живова, 9 у м.Тернополі.

На
підставі даного рішення спільним малим підприємством “Геодезія” в 2005 році
виконаний технічний звіт з виконання топографо-геодезичних і проектних
вишукувань для встановлення меж землекористування, до складу якого входять
план-схема розташування земельної ділянки, наданої в оренду ТОВ “Тернопільський
речовий ринок” по вул.Живова, 9 у м.Тернополі.

З
матеріалів справи вбачається, що ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.09.2006 р. у справі № 4/238-3446 зупинено апеляційне
провадження в зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної та земельної
експертизи на предмет місцерозташування земельної ділянки по вул.Живовій, 9 у
м. Тернополі, виділеній приватному підприємцю ОСОБА_5 для обслуговування
приміщення № 9 під літерою А, придбаного останьою згідно з договором
купівлі-продажу від 19.09.2003 р.

Як
вбачається з висновку судового експерта № 1610 від 30.01.2007 р., проведеним
порівнянням координат кутів поворотів межі земельної ділянки площею 110 кв. м,
котра передана приватному підприємцю
ОСОБА_5 в оренду згідно з договором оренди землі від 26.07.2004 р. по
вул.Живова, 9 у м.Тернополі, з координатами кутів повороту межі земельної
ділянки, яка надана в оренду ТОВ “Тернопільський речовий ринок” згідно з
рішенням Тернопільської міської ради від 28.02.2002 р. і договором оренди
земельної діялнки від 26.03.2002 р., встановлено відповідність межі земельної
ділянки суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 і ТОВ
“Тернопільський речовий ринок”.

У
зв'язку з цим суд дійшов висновку, що земельна ділянка, яка надана в оренду приватному
підприємцю ОСОБА_5, не накладається на земельну ділянку, надану в оренду ТОВ
“Тернопільський речовий ринок”.

Задовольняючи
позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки позивач
займає спірну земельну ділянку на законних підставах (договір оренди від
26.07.2004 р.  дійсний), то згідно
приписів ст. 27 Закону України “Про оренду землі”, орендареві забезпечується
захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності
на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом
порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого
незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею,
відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними
особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними
особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Окрім того,
відповідно до п.п.”г” і “е” ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України, власники
земельних ділянок зобов'язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та
обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Разом
з тим, з матеріалів справи вбачається, що судом першої та апеляційної інстанції
при розгляді справи та прийняття судових рішень не взято до уваги та не надано
належної оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть
спору, свідчить про не з'ясування судом всіх обставин справи, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Так,
суди попередніх інстанцій встановили, що СПД-ФО ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4
встановили на спірній земельній ділянці металеві конструкцій (торгові кіоски),
з яких підприємці здійснюють роздрібну торгівлю, на підставі договорів оренди
цих конструкцій, укладених з ТОВ “Тернопільський речовий ринок”.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов договору  оренди землі від 26.07.2004 р., позивачу було
надано в користування земельну ділянку загальною площою 110 кв. м., в  тому числі 78, 3 кв. м. для використання під
нежитлове приміщення, 31,7 кв. м. під асфальтовим покриттям для  використання у виробничій діяльності.

При
цьому, судом не з'ясовувалося, хто є балансоутримувачем ділянки площею 31,7
кв.м. під асфальтовим покриттям та не дано належної оцінки доводам відповідачів
про те, що асфальтове покриття є власністю ТзОВ "Тернопільський речовий
ринок", яке підтверджується актом передачі комунального майна від 26.02.1999
р. та Свідоцтвом про власність на майно від 29.09.1999 р.

Також,
як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд зобов'язати  приватних підприємців: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 не чинити перешкод приватному підприємцю ОСОБА_5у реконструкції і
благоустрої, орендованої  земельної
ділянки, що знаходиться у м.Тернополі по вул. Живова, 9.

Проте,
суд за власною ініціативою вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав, в тому
числі ТОВ „Тернопільський речовий ринок” звільнити земельну ділянку по вул.
Живова, 9 у м. Тернополі, при цьому, суд не врахував вимоги п. 2 ст. 83 ГПК
України, яка передбачає відповідне право суду лише, коли про це  є клопотання заінтересованої сторони.

Також,
апеляційний господарський суд не звернув уваги на Додадок №1 висновоку
будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, де зазначено, що на
спірній земельній ділянці розташовані торгові кіоски не лише приватних
підприємців ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_8, а й кіоск № 5 невстановленої особи.
Проте, судом не вжито необхідних заходів, спрямованих на встановлення власника
кіоску № 5 та не залучено останнього до справи.

В
касаційній скарзі приватного підприємця ОСОБА_1 останній зазначає, що саме він
є власником кіоску № 5, який знаходиться на спірній земельній ділянці.

Таким
чином, вирішуючи спір, суд не встановив та не залучив до участі у справі
власника кіоску № 5, прав та обов'язків якого безпосередньо стосується
прийняття рішення у справі.

Відповідно
до п. 3 ч. 2 ст.111-10 ГПК України, порушення норм процесуального права є в
будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови
апеляційного господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення або
постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі
в справі.

Окрім
того, питання дійсності договору оренди землі від 26.07.2004 р., за яким  позивачу було надано в користування земельну
ділянку загальною площею 110 кв. м., в
тому числі 78, 3 кв. м. під асфальтовим покриттям, та на якому
ґрунтуються позовні вимоги, було предметом розгляду у справі №12/162-2146
господарського суду Тернопільської. Зазначене питання є первісним по відношенню
до предмету спору у цій справі, тому суд повинен оцінити вказані обставини  в розрізі ст. 79 ГПК України на предмет зупинення
провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи.

Беручи до уваги всі вищевикладені
обставини в їх сукупності, судова колегія приходить до висновку, що оскаржувані
судові рішення у справі підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий  розгляд.

Відповідно до  ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального
кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін  оголошена
вступна та резолютивна частини постанови .

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-9, 111-7,
п. 3 ст. 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільський речовий
ринок" задовольнити частково.

Касаційні
скарги Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2,Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3, Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення
від 09.02.2006 р. господарського суду Тернопільської області та постанову від
01.10.2007 р. Львівського апеляційного господарського суду  скасувати.

Справу
№ 4/238-3446 направити до господарського суду Тернопільської області на
новий  розгляд.

Головуючий    суддя
Є. Першиков

Судді
Т. Данилова

І.  Ходаківська