Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20 7-99-18
РІШЕННЯ

14 лютого 2008 року Справа № 1259

Позивач:          Товариство з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД", пр. Миру 14/20, м. Чернігів, 14000

Відповідач:          Державне підприємство дослідне господарство "Прогрес" Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, с. Прогрес, Козелецький район, Чернігівська область, 17030

Предмет спору: про стягнення заборгованості 33360,81 грн.

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

позивач: Леоненко О.І. директор

позивач: Соколова В.Г. довіреність № 20 від 05.02.2008 представник

відповідач: Лук"яненко М.М. директор

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 26875 грн 46 коп боргу за отримані нафтопродукти та надані послуги по доставці , згідно договору № 57-04/2007 від 28.04.2007 р., 2422 грн 76 коп пені за прострочку оплати за період з 12.05.2007р. по 26.12.2007р., 3529 грн 97 коп інфляційних втрат за період з 12.05.2007р. по31.12.2007р., 532 грн. 62 коп. трьох відсотків річних за період з 12.05.2007р.. по28.01.2008р.

Представники сторін в судовому засіданні надали клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні виклав позовні вимоги та заявив усне клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом.

Представник відповідача в поданому відзиві на позовну заяву проти позовних вимог не заперечував, посилаючись на акт звіряння розрахунків, який був проведений з позивачем та ,який був доданий до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін , з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив:

28 квітня 2007 року між сторонами було укладено договір на поставку нафтопродуктів.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору позивач взяв на себе зобов’язання постачати відповідачу нафтопродукти , а відповідач приймати ці нафтопродукти та своєчасно здійснювати оплату на умовах цього договору.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили , що ціна на нафтопродукти і вартість партії нафтопродуктів , яка підлягає поставці і оплаті , узгоджується сторонами додатково і фіксується в рахунках для оплати на момент поставки.

Також п.5.2 договору передбачено, що в разі поставки нафтопродуктів транспортом позивача. Відповідач здійснює оплату вартості доставки.

У відповідності до пункту 10.1 зазначеного договору сторонами визначено строк його дії до 31.12.2008р.

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачеві згідно накладних № РН-0000425 від 28.04.2007 р., № РН-0000447 від 07.05.2007 р. , № РН- 0000505 від 15.05.2007р., № РН- 0000506 від 15.05.2007 р., № РН-0000551 від 22.05.2007 р., №РН-0000727 від 20.06.2007 р. , які знаходяться в матеріалах справи, нафтопродукти та надав послуги по доставці на загальну суму 58409, грн 58 коп.

Факт отримання відповідачем нафтопродуктів підтверджується довіреностями серії ЯНЮ № 984642 від 28.04.2007р.., № 984605 від 07.05.2007р., № 984612 від 15.05.2007р., № 984620 від 22.05.2007р., № 984641 від 20.06.2007р. копії яких додані до матеріалів справи.

У відповідності до п. 6.1. договору відповідач за отримані нафтопродукти та послуги по доставці зобов’язаний був здійснити розрахунки протягом 3 банківських днів з дня отримання товару, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця .

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України , суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів , договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов»язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов»язання , враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу . За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог , що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач взяті на себе зобов’язання виконав частково, сплативши 31534 грн 12 коп ( 28.04.07р. –3632грн. 40 коп., 04.05.07р. –6240 грн., 18.05.07р. –10 000 грн 00 коп, 22.05.07р.- 11661 грн. 72 коп.)

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за отримані нафтопродукти та послуги по доставці становить 26875 грн 46 коп, що також підтверджується актом звірки розрахунків який підписаний сторонами.

Позивач просить стягнути з відповідача 532 грн 62 коп трьох відсотків річних за період з 12.05.2007р.. по 28.01.2008р. та 3529 грн 97 коп інфляційних втрат за період з 12.05.2007р. по 31.12.2007р.

Враховуючи, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахування індексу інфляції за весь час прострочки і матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов”язань, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних в сумі 532 грн 62 коп за період прострочки оплати з 12.05.2007р.. по 28.01.2008р. та 3529 грн 97 коп. інфляційних втрат за період з період з 12.05.2007р. по 31.12.2007р. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути також з відповідача пеню в сумі 2422 грн 76 коп за прострочку оплати за період з 12.05.2007р. по 26.12.2007р.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у Договорі.

Пунктом 7.2 договору від 28.04.2007р. передбачено, що при порушенні строків оплати, визначених п.п. 6.1-6.2. договору, відповідач сплачує позивачу пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочка оплати відповідачем отриманих нафтопродуктів та послуг по доставці , а тому вимоги позивача щодо стягнення пені є також обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги , що відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов’язання не виконав, за отримані нафтопродукти і послуги по доставці своєчасно в повній сумі не розрахувався і вимоги позивача не оспорив, суд, з урахування вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи, що спір виник у зв”язку з неправомірними діями відповідача то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита в сумі 333 грн. 61 коп. та витрати в сумі 118 грн за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526,546,549, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230,231,232 Господарського кодексу України., ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з           Державного підприємства дослідного господарства "Прогрес" Чернігівського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, , с. Прогрес, Козелецький район, Чернігівська область, 17030 (р/р 2521 ГДКУ в Чернігівській області, МФО 853592, код 32859018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квестор ЛТД" пр. Миру 14/20, м. Чернігів, 14000 (р/р № 0543 в ЦВ Промінвестбанку м. Чернігова , МФО 353453, код 22821016 ) 26875,46 грн. боргу, 2422, 76 грн. пені, 3529, 97грн. . інфляційних втрат, 532, 62 грн.- 3 % річних, 331,61 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Л.М.Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 14.02.08р.

Суддя Л.М.Лавриненко

14.02.08