РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.08
Справа № 2/569.

Суддя Седляр О.О., розглянувши
матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного
товариства “Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Луганської філії
ВАТ «Укртелеком», м. Луганськ

до Суб'єкта
підприємницької діяльності -ОСОБА_1, м. Луганськ

про
стягнення  7091 грн.

в
присутності представників сторін:

від позивача -Покіньборода Б.О.,
дов. від 18.10.06 № 1001,

від відповідача -ОСОБА_2, дов.
від 24.12.04 № 24-12-07, після закінчення перерви не прибув ( явка
обов'язкова),

відповідно до вимог ст. 77 ГПК
України у засідання суду було оголошено перерву з 05.02.08 до 11.02.08,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення
з відповідача завданої ним матеріальної шкоди у сумі 7091 грн.

Відповідач
відзивом на позовну заяву від 15.01.08 позовні вимоги відхилив, посилаючись на
те, що:

-          позивач не надав доказів
неправомірних дій з боку саме відповідача;

-          також не надав доказів того, що
телекомунікації, які на думку позивача є пошкодженими, були попередньо у
змонтованому, справному стані;

-          протокол, наданий позивачем у
підтвердження факту порушення телекомунікацій неправомірний, оскільки позивач у
відповідності з вимогами ст. 13 Закону України «Про телекомунікації»не
уповноважений складати дані протоколи;

-          позивач неправомірно послався на п.9
Правил охорони електрозв'язку, оскільки відповідач мав лише намір щодо
здійснення реконструкції будівлі.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши представників сторін суд дійшов наступного:

В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на те, що:

15.05.07
представниками позивача було здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку зі
зверненням відповідача 14.05.07 за листом № 1405, для узгодження перенесення
технологічного обладнання.

Однак,
відповідачем було порушено вимоги п. 9 Правил охорони ліній зв'язку , у зв'язку
з чим був складений протокол  про
порушення правил охорони ліній зв'язку (радіофікації) і ушкодженні лінійних
споруджень»від 15.05.07, про що йому було надіслано претензію від 23.05.07 №
38/02-1493 про відшкодування збитків, заподіяних неправомірними діями
відповідача та яка залишилась без відповіді.

Тому позивач
звернувся до суду з даною позовною заявою та просить стягнути з відповідача
матеріальну шкоду у сумі 7091 грн. відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного
кодексу України.

Відповідач
проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві.

Оцінивши доводи
сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до
п.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, майновою
шкодою є шкода  завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи. Така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Для настання
деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме:
наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди - відповідача;
причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина
відповідача - заподіювача шкоди.

Притягнення  до
цивільно-правової  відповідальності  можливо лише при наявності певних,  передбачених
законом  умов.  Їх
сукупність  утворює  склад цивільного правопорушення, який і є
підставою цивільно-правової
відповідальності.

Одним з
елементів складу цивільного правопорушення, який вимагається законом для
настання  відповідальності  у формі відшкодування шкоди, є об'єктивна
сторона, яку  утворюють:  наявність шкоди (збитків)  у майновій сфері кредитора; протиправні дії
відповідача;  причинний  зв'язок
між протиправними діями відповідача та шкодою.

При  цьому,
важливим  елементом  об'єктивної
сторони правопорушення є причинний зв'язок  між шкодою та протиправними діями
відповідача. Тобто, протиправна дія є причиною,
а шкода (збитки) -наслідком протиправної дії.

Позивачем не
доведено суду протиправність діяння саме відповідача; наявність
причинно-наслідкового зв'язку між шкодою та протиправним діянням.

Відповідно до
ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до
ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати у складі: 102 грн. державного мита, а
також 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покладаються на позивача.

Відповідно до
ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за
згодою присутніх у судовому засіданні представника позивача оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На підставі
викладеного, керуючись, ст.ст. 44, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.          У
задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Дане рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Рішення
підписано 15.02.07.

Суддя

О.О. Седляр