ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.08р.

Справа
№ 34/116-08

За
позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
"ЛІВИЙ БЕРЕГ ІНВЕСТ ОДИН", м.Дніпропетровськ

до
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

про визнання права власності

Суддя  Примак С.А.

Представники:

від позивача - Кошовий О.Г., предст., дов.
№1115 від 17.06.2008р.від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач
звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до
відповідача про визнання права власності на права користування земельною
ділянкою, площею 1, 0 га, наданою для забудови (будівництво
торгово-виставочного комплексу з продажу автомобілів та запчастин), яка
знаходиться на території Ювілейної селищної ради (реєстровий номер у книзі
записів державної реєстрації договорів оренди землі 58). Мотивував
власні вимоги тим, що набув ці права внаслідок їх передачі до статутного
капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Лівий берег інвест один», яке
відбулося в момент утворення цього товариства. Зазначив, що після створення
товариства відповідач став стверджувати, що ним було передано спірні права лише
до статутного капіталу, що не ототожнюється відповідачем з виникненням права
власності. Це стало підставою звернення до суду за захистом оспорюваних прав.

Відповідач
надав суду відзив. У своєму відзиві зазначив, що знайомий з обставинами спору,
документів, які хотів би надати суду, не має, тому просив розглянути справу за його
відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Справа
згідно ст.75 ГПК України розглядається за наявними в ній матеріалами.

У  судовому
засіданні  24.07.2008р.  відповідно
до вимог ст.85 ГПК  України  було
оголошено вступну  та  резолютивну
частину   рішення.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

11
червня 2008 року відповідно до рішення засновника було створено товариство з
обмеженою відповідальністю «Лівий берег інвест один».

11
червня 2008 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради вказане
товариство було зареєстровано.

До
статутного капіталу товариства відповідачем було внесено права користування
земельною ділянкою, наданою для забудови - суперфіцій, які належать ОСОБА_1 на
підставі договору оренди земельної ділянки від 23 травня 2006 р., укладеного
між Дніпропетровською районною державною адміністрацією та приватним
підприємцем ОСОБА_1, реєстровий № 58. Вартість прав, унесених до
статутного капіталу становила 300 000 грн. Згідно положень цього договору
відповідачеві було надано земельну ділянку для комерційного використання під
будівництво торгово-виставочного комплексу з продажу автомобілів та запчастин,
строк дії права користування установлений у 25 років з дня реєстрації договору
-23 травня 2006 року, тобто до 23 травня 2031 року.

Відповідач  зазначив
що,  у товариства з обмеженою
відповідальністю «Лівий берег інвест один» права власності на право
користування земельною ділянкою, наданою для забудови -суперфіцій, не  існує.

Господарський  суд
Дніпропетровської  області  при
розгляді  справи  дослідив
що правовідносини, які виникли з приводу внесення відповідачем до
статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Лівий берег інвест
один»речових прав, регулюються відповідними нормами цивільного законодавства,
які встановлюють правові підстави та наслідки дій осіб з розпорядження майном
та майновими, речовими правами та передання певних речей та прав на них до статутного
капіталу утворюваного господарського товариства.

Так,
згідно ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність,
яка не заборонена законом, згідно ч. 1 ст. 320 Цивільного кодексу України  власник
має   право   використовувати  своє
майно  для здійснення
підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно
до   вимог  ст. 115 Цивільного кодексу України
господарське товариство є власником: майна,
переданого йому учасниками товариства у
власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції,
виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних
доходів; іншого майна, набутого на
підставах, що не заборонені законом, вкладом до статутного (складеного)
капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі
або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не
встановлено законом. Судом також установлено, що речові права, внесені
відповідачем до статутного капіталу товариства, правомірно набуті відповідачем
на підставі договору оренди земельної ділянки від 23 травня 2006 р., укладеного
між Дніпропетровською районною державною адміністрацією та приватним
підприємцем ОСОБА_1. В цьому аспекті судом установлено, що зміст вказаних речових
прав, які були внесені до статутного капіталу позивача, є сукупністю прав, які
походять з договору оренди земельної ділянки від 23 травня 2006 р., укладеного
між Дніпропетровською районною державною адміністрацією та приватним
підприємцем ОСОБА_1, та становлять єдине неподільне право користувача земельної
ділянки на використання її з метою забудови.

Право
на відчуження цих речових прав ґрунтується на приписах ч. 2 ст. 413 Цивільного
кодексу України, згідно якої право користування земельною ділянкою, наданою для
забудови, може бути відчужене землекористувачем або передаватися у порядку
спадкування. У результаті внесення речових прав до статутного капіталу
товариства з обмеженою відповідальністю «Лівий берег інвест один»відбулося
розпорядження ними, і товариство набуло права власності на вказані права
відповідно до приписів ст. 115 Цивільного кодексу України. В даний час  на
думку  суду  позивач є власником прав користування
земельною ділянкою, площею 1, 0 га, наданою для забудови (будівництво
торгово-виставочного комплексу з продажу автомобілів та запчастин), яка
знаходиться на території Ювілейної селищної ради (реєстровий номер у книзі
записів державної реєстрації договорів оренди землі 58).

У
відповідності до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи
викладене та керуючись ст. 42 Конституції України, ст.ст. 115, 392, 413,
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати
за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівий берег інвест один»право
власності на права користування земельною ділянкою, площею 1, 0 га, наданою для
забудови (будівництво торгово-виставочного комплексу з продажу автомобілів та запчастин),
яка знаходиться на території Ювілейної селищної ради (реєстровий номер у книзі
записів державної реєстрації договорів оренди землі 58).

Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ на
користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лівий берег інвест один»-85
грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат, пов'язаних зі
сплатою інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, -видати наказ.

Суддя

С.А. Примак

Рішення
підписано 24.07.08р.