ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.01.08р.

Справа № А38/624-07

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства "Баглійкокс", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 1 337 413,38 грн.

Суддя Бишевська Н.А.

Секретар судового засідання Бикова А.О.

Представники:

Від позивач: Ахметова О.О., дов. № 03-06/009 від 08.01.2008 року

Від відповідача: Нікулін Ю.В., дов. № 3552/20-18юр/д від 03.09.2007 року, Андрусенко М.Г., дов. № 3942/20-24юр/д від 03.10.2007 року

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі –позивач) звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Баглійкокс", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області (далі –відповідач) і просить суд стягнути адміністративно–господарську санкцію в розмірі 1 337 413, 38 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у 2006 році не забезпечив працевлаштування 77 інвалідів на підприємстві (відповідно до 4 % нормативу кількості робочих місць), що тягне за собою нарахування штрафних санкцій відповідно до вимог Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”. За несплату суми штрафної санкції, позивачем нарахована пеня в розмірі 77 841, 22 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог позивача заперечує, зазначаючи у відзиві на адміністративний позов на їх безпідставність, оскільки підприємством повністю виконані вимоги Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, те, що на підприємстві не працює необхідної кількості інвалідів, не є наслідком неправомірних дій відповідача, порушення ним норм Закону.

Справа розглядається за наявними в ній документами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд

В с т а н о в и в :

Відповідач подав до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік, в якому зазначив середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу 2128 осіб, серед яких згідно з вимогами Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” повинно працювати 85 інвалідів, проте працює лише 8. У зв’язку з цим позивачем, враховуючи визначений у даному Звіті відповідачем фонд середньорічної заробітної плати штатного працівника, самостійно нараховані штрафні санкції в розмірі 1 259 572, 16 грн. з розрахунку за 77 нестворених (незайнятих) робочих місця для інвалідів. Розмір застосованої пені становить 77 841, 22 грн., таким чином загальна сума, заявлена позивачем, становить 1 337 413, 38 грн.

Суд вважає за необхідне відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до положення про Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів основними завданнями відділення є участь у реалізації на території області державної політики у сфері соціального захисту інвалідів, а також здійснення на території області контролю за додержанням підприємствами, (об’єднаннями), установами та організаціями нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

У відповідності до вищеназваного Положення відділення є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах державного казначейства, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 “Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів” від 28.12.2001 р. ( далі Порядок) - у разі несплати штрафних санкцій в установлений термін відділення Фонду вживають заходів щодо їх стягнення у судовому порядку.

В той же час, статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено для підприємств (об'єднань), установ і організацій нормативи робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 цього Закону працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів (далі - органи працевлаштування інвалідів).

Протягом 2006 року відповідачем щомісяця надавалися до центру зайнятості звіти про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) форми № 3-ПН та потребу в працівниках-інвалідах. Проте, всього Дніпродзержинським міським центром зайнятості на роботу до Відповідача направлено дві особи. Факт надання інформації про наявність вакансій підтверджується довідкою Дніпродзержинського міського центру зайнятості, яка додана позивачем до матеріалів справи.

Доказів відмови відповідачем працевлаштування інвалідів, позивачем не наведено.

Аналіз наведених вище положень законодавства про соціальний захист інвалідів свідчить про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладено на органи працевлаштування, перелічені в ч. 1 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

У зв’язку з цим суд, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, не вбачає правових підстав для застосування та стягнення заявлених штрафних санкцій.

У зв’язку з викладеним позов задоволенню не підлягає.

Згідно вищезазначеного, керуючись ст. ст. 87, 94, 98, 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу Адміністративного судочинства України та оскаржується в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу Адміністративного судочинства України.

Суддя Бишевська Н.А.