ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/87

11.03.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон Груп», м. Сімферополь

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг-Маркет», м. Київ

Про           про розірвання договору

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача           Сидоренко В.В. –пред. за довірен., Галицький Т.М. –пред. за довірен.

Від відповідача не з’явився

В судовому засіданні оголошувалась короткочасна перерва відповідно до ст. 77 ГПК України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про розірвання договору лізингу та стягнення коштів у зв’язку з невиконанням лізингодавцем (відповідачем ) умов фінансового лізингу .

Заявлені позовні вимоги Позивач мотивував тим, що між сторонами укладено договір оперативного лізингу, за яким Відповідач зобов‘язався надати в користування Позивачу майно (об‘єкт лізингу), визначене договором.

Позивачем згідно умов договору оперативного лізингу було здійснено на користь Відповідача часткову попередню оплату об‘єкту лізингу, проте Відповідачем об‘єкт лізингу в порушення умов договору поставлено не було, у зв‘язку з чим з боку Відповідача мало місце прострочення виконання свого зобов‘язання за договором оперативного (фінансового) лізингу.

Ухвалою від 04.02..2008р. суд порушив провадження та призначив справу до розгляду на 04.03.2008 р. зобов’язавши сторони виконати вимоги, викладені в ухвалі про порушення провадження у справі., надати витребувані документи, необхідні для вирішення спору по суті, та направити у судове засідання повноважних представників.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав до суду письмові докази та пояснення у справі, вказуючи на наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового процесу, представників у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позовну вимогу по суті і розміру у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив.

Представник позивача заявив письмове клопотання, відповідно до ст. 75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись на неявку його до суду та ухилення від існуючого порядку врегулювання спору.

Особи, які беруть участь у справі визнаються повідомленими про судовий розгляд господарського спору оскільки ухвала про порушення провадження у справі надсилалась за юридичною адресою сторін і зокрема відповідача.

Відповідач клопотань про відкладення розгляду спору та наявність у нього поважних причини щодо неявки у судове засідання не повідомив, що дає підстави визнати причини його неявки до суду неповажними.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача від обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між Позивачем та Відповідачем 05.07.2006 р. було укладено Договір №0706/ОЛ-039 оперативного лізингу (оренди) (надалі –«Договір»),

Відповідно до умов п.п. 1.1.-1.2. Договору Відповідач зобов'язувався надати в користування Позивачу об'єкт лізингу: лінію брикетування тирси, потужністю 700 кг/год, детальне найменування, вартість, кількість, тип, марка, модель, індивідуальні ознаки, експлуатаційні характеристики якої визначені та погоджені сторонами за Договором та наведені в Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 1.5. Договору об‘єкт лізингу є власністю Відповідача протягом усього строку дії Договору та після його закінчення підлягає поверненню Відповідачу.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що строк лізингу становить 24 (двадцять чотири) місяці з дня підписання Акту приймання-передачі об‘єкту лізингу.

Згідно п. 3.3. Договору Позивач зобов‘язаний протягом 3 робочих днів після підписання Договору здійснити на користь Відповідача часткову попередню оплату лізингових платежів.

Пунктом 4.1. Договору передбачалося, що Відповідач зобов‘язаний виконати свої обов‘язки з передачі об‘єкту лізингу Позивачу у строки та на умовах, передбачених у договорі купівлі-продажу об‘єкту лізингу, який підлягає укладенню між Відповідачем та продавцем (виробником) об‘єкту лізингу.

Пунктами 4.2. та 4.4. Договору передбачено, що місцем передачі об‘єкту лізингу є м. Коростень, вул. Білокоровецьке шосе, 7. Об‘єкт лізингу повинен бути переданий Позивачу і змонтований у строк не пізніше 12.09.2006 р. Остаточне приймання об‘єкту лізингу оформлюється актом приймання-передачі, який підтверджує комплектність та відповідність об‘єкту лізингу техніко-економічним показникам, передбаченим договором купівлі-продажу об‘єкту лізингу.

06 липня 2006 року Позивачем було перераховано на користь Відповідача грошові кошти у вигляді передоплати за Договором у розмірі 110 443, 50 грн. згідно платіжного доручення №292 (копія знаходиться у матеріалах справи).

Протягом серпня –грудня 2006 року Позивачем було перераховано на користь Відповідача наступні лізингові платежі: 19.08.2006 р. –5100, 00 грн., 18.09.2006 р. –5100, 00 грн., 18.10.2006 р. –5100, 00 грн., 16.10.2006 р. –5100, 00 грн., 20.12.2006 р. –5100, 00 грн. (копії відповідних платіжних доручень №№292, 337, 368, 410, 467, 509 знаходяться у матеріалах справи). Таким чином, усього на користь Відповідача згідно Договору Позивачем було перераховано 135 943, 50 грн.

Станом на 13.09.2006 р. Відповідачем у порушення прийнятих зобов‘язань за Договором не було передано та змонтовано об‘єкт лізингу.

25.10.2006 р. на адресу Відповідача було надіслано лист-претензію №84 (копія знаходиться у матеріалах справи), у якому Позивач просив сплатити на його користь збитки та штраф у зв‘язку з порушенням умов Договору. Зазначену претензію залишено Відповідачем без відповіді та без належного реагування .

01.11.2006 р. Позивачем повторно було направлено на адресу Відповідача претензію №87 (копія знаходиться у матеріалах справи), у якій вказував про понесення Позивачем збитків у зв‘язку з невиконанням зобов‘язань за Договором з боку Відповідача та вказував на можливість звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

08.11.2006 р. Відповідачем та Позивачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору (надалі –«Додаткова угода №1», копія якої знаходиться у матеріалах справи), відповідно до якої сторони переглянули комплектність лінії брикетування тирси, потужністю 700 кг/год.

Пунктом 2 Додаткової угоди №1 сторони змінили порядок розрахунку лізингових платежів. Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №1 Відповідач зобов‘язався поставити об‘єкт лізингу у строк до 25.11.2006 р. за умови виконання постачальником своїх зобов‘язань за договором купівлі-продажу.

Станом на 26.11.2006 р. Відповідачем не було поставлено жодного комплектуючого з обладнання, а також самого об‘єкту лізингу в цілому відповідно до умов Договору та Додаткової угоди №1.

17.10.2007 р. Позивачем було направлено на адресу Відповідача вимогу №79 (копія вимоги та докази її відправлення залучено до матеріалів справи).У вимозі Позивач просив Відповідача протягом 3 днів з моменту її отримання передати об‘єкт лізингу Позивачу, а у разі неможливості передати такий об‘єкт лізингу повернути Позивачу протягом 10 днів з моменту отримання вимоги перераховані за Договором кошти у розмірі 135 943, 50 грн.

21 грудня 2007 року та повторно 19 січня 2008 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача заяву про відмову від Договору в односторонньому порядку у зв‘язку з простроченням передачі (поставки) об‘єкту лізингу та просив Відповідача повернути Позивачу перераховану згідно Договору суму лізингових платежів у розмірі 135 943, 50 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, надані сторонами докази, пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами Договору Відповідачем було надано у користування Позивачу об‘єкту лізингу (майно) з метою здійснення запланованої підприємницької діяльності на визначений строк за умови сплати Позивачем періодичних лізингових платежів.

Таким чином, Договір за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу, оскільки містить у собі всі істотні умови договору фінансового лізингу, передбачені ч. 2 ст. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», а правовідносини сторін, що виникли на підставі укладеного Договору, є правовідносинами лізингу.

У зв‘язку з цим, до правовідносин сторін, які виникли на підставі Договору, мають застосовуватися норми Цивільного кодексу України (надалі –«ЦК України»), Господарського кодексу України (надалі –«ГК України»), спеціального Закону України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до п. 3 частини 1 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг»лізингоодержувач (позивача ) має право на розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1-2 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно п. 16.2. Договору зазначений Договір може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї з сторін тільки у випадках, передбачених чинним законодавством України та Договором.

Підпунктом 16.4.1. пункту 16.4. Договору передбачено, що на вимогу лізингоодержувача Договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у випадках, коли лізингодавець без поважних причин не передає об‘єкт лізингу (у відповідності з п. 4.1.) лізингоодержувачу або створює перешкоди для використання об‘єкту лізингу відповідно до умов Договору або його призначення.

Станом на день розгляду спору Відповідачем об‘єкт лізингу на користь Позивача не передано, відповідного Акту за наслідками перевірки якості та комплектності об‘єкту лізингу або Акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, що підтверджує комплектність та відповідність об‘єкту лізингу техніко-економічним показникам згідно п.п. 4.3.-4.4. Договору не підписано, будь-яких доказів зворотного до суду не надано.

Відповідачем у справі, а також іншим учасником справи не надано до суду доказів того, що не передання об‘єкту лізингу Відповідачем на користь Позивача сталося внаслідок дії обставин непереборної сили або випадку згідно ст. 617 ЦК України, які Відповідач не міг передбачити і за які не може відповідати.

У зв‘язку з цим, наявні у справі матеріали та докази свідчать про порушення невиконання зобов‘язання за Договором з боку Відповідача (лізингодавця).а тому до нього мають бути застосовані правові наслідки.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідні письмові заяви було направлено Позивачем на адресу Відповідача 21 грудня 2007 року та 19 січня 2008 року (копії відповідних заяв та докази направлення їх Відповідачу знаходяться у матеріалах справи).

Будь-яких відповідей на заяви Позивача у строк, встановлений ч. 2 ст. 188 ГК України Відповідачем надано не було.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг»лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови.

З огляду на це, оскільки з моменту, коли об‘єкт лізингу мав бути переданий Позивачу, пройшло більше 30 днів, позовні вимоги Позивача стосовно розірвання Договору та стягнення з Відповідача сплачених йому лізингових платежів згідно Договору є законними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню, і відповідно Договір підлягає розірванню з моменту набрання рішенням суду законної сили згідно ст. 653 ЦК України та ч. 5 ст. 188 ГК України.

Що стосується вимог Позивача про стягнення з Відповідача 3 000, 00 грн., сплачених Позивачем за надання послуг адвоката, то суд задовольняє зазначені вимоги за наведеним розрахунком , оскільки згідно ст. 44 ГПК України оплата послуг адвоката відноситься до складу судових витрат. Позивачем було надано до суду належні документальні підтвердження та докази понесення таких витрат з боку Позивача (копія Договору №23/с про надання юридичної допомоги від 01.10.2007 р. та копія платіжного доручення №274 від 02.10.2007 р. про сплату на користь адвоката Сидоренка В. В. 3000, 00 грн. знаходяться у матеріалах справи).

Таким чином, оскільки позов задоволено, то, згідно ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 525, 526, 617, 651, 653 Цивільного кодексу України, ст.ст. 188, 193, 202 Господарського кодексу України, ст. ст. 7, 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 2, 32, 34, 35, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Розірвати Договір №0706/ОЛ-039 оперативного лізингу (оренди) від 05.07.2006 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізинг-Маркет»(01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20-А; поштова адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 17-25, оф. 20; код за ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексон Груп»(95000, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, вул. Тургенєва, 17, к. 47; поштова адреса: 95006, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, вул. Карла Лібкнехта, 29, оф. 5; код за ) з ініціативи лізигоодержувача з дня набрання чинності рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі .

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг-Маркет»(01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20-А; поштова адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 17-25, оф. 20; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон Груп»(95000, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, вул. Тургенєва, 17, к. 47; поштова адреса: 95006, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, вул. Карла Лібкнехта, 29, оф. 5; код за ) 135 943, 50 (сто тридцять п‘ять тисяч дев‘ятсот сорок три грн. 50 коп.) гривень.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг-Маркет»(01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 20-А; поштова адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 17-25, оф. 20; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон Груп»(95000, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, вул. Тургенєва, 17, к. 47; поштова адреса: 95006, м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, вул. Карла Лібкнехта, 29, оф. 5; код за ) 1445, 00 (одну тисячу чотириста сорок п‘ять) гривень державного мита, 118, 00 (сто вісімнадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 3000,00 (три тисячі) грн. витрат за послуги адвоката.

5.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                           Н. І. Качан