ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 33/98

17.03.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія»

до            товариства з обмеженою відповідальністю «Колві»

про           стягнення 49 076,71 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Толочко Я.М. –представник за довіреністю № б/н від 05.10.2007 року;

від відповідача: не з’явився.

встановив :

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія»звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Колві»про стягнення заборгованості в сумі 49 076,71 грн. за договором № 28/09/05-1 купівлі-продажу від 28.09.2005 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір № 28/09/05-1 купівлі-продажу від 28.09.2005 року, відповідно до умов якого позивач зобов’язаний продати відповідачу, а відповідач прийняти та оплатити зерно рису сирця, в термін та на умовах, передбачених даним договором.

На виконання даного договору відповідач отримав від позивача рис-сирець на загальну суму 471 444,00 грн. На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи наявні накладні:

- № 119 від 30.09.2005 року на суму 24 000,00 грн.;

- № 124 від 05.10.2005 року на суму 120 000,00 грн.;

- № 100 від 14.10.2005 року на суму 120 000,00 грн.;

- № 140 від 26.10.2005 року на суму 98 568,00 грн.;

- № 141 від 07.11.2005 року на суму 108 876,00 грн.

Товар за вищезазначеними накладними був отриманий уповноваженим представником товариства з обмеженою відповідальністю «Колві»Притулою Володимиром Миколайовичем згідно довіреностей на отримання товару:

- Серія ЯИШ № 391718 від 28.09.2005 року дійсна до 07.10.2005 року;

- Серія ЯИШ № 391719 від 04.10.2005 року дійсна до 31.10.2005 року;

- Серія ЯИШ № 391721 від 13.10.2005 року дійсна до 23.10.2005 року;

- Серія ЯИШ № 391727 від 07.11.2005 року дійсна до 16.11.2005 року.

За період з 28.09.2005 року по 18.05.2006 року відповідач здійснив оплату за отриманий рис-сирець на загальну суму 419 444,00 грн.

Пункт 3.1. договору № 28/09/05-1 купівлі-продажу від 28.09.2005 року передбачає, що продавець поставляє товар на умовах попередньої оплати.

Тому відповідач повинен був оплатити отриманий рис-сирець до його прийняття по накладним.

18.05.2006 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про сплату заборгованості у сумі 55 000,00 грн.

За період з 18.05.2006 року по 14.06.2006 року товариство з обмеженою відповідальністю «Колві»здійснило оплату з отриманий рис-сирець на загальну суму 7 000,00 грн.

У відповідь на претензію від 18.05.2006 року № 15 від 14.06.2006 року товариство з обмеженою відповідальністю «Колві»зазначило, що отримало від позивача рис сирець на загальну суму 471 444,00 грн. та визнало, що станом на 14.06.2006 року заборгованість договору № 28/09/05-1 купівлі-продажу від 28.09.2005 року становить 45 000,00 грн. та гарантувало її оплату.

26.09.2006 року відповідач провів оплату за отриманий рис-сирець у розмірі 5 000,00 грн.

На момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 40 000,00 грн.

У судове засідання 04.03.2008 року представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду м. Києва від 18.02.2008 року не виконав про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача надав документи на вимогу ухвали суду та заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 35 956,00 грн. основного боргу, індекс інфляції в розмірі 7 400, 00 грн., три проценти річних в розмірі 1 676,71 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 491,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Враховуючи те, що неявка представника відповідача перешкоджає розгляду справи по суті суд відклав розгляд справи на 17.03.2008 року.

У судове засідання 17.03.2008 року представник позивача надав виписку з особового рахунку за 17.01.2008 року на суму 5 000,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду м. Києва про порушення провадження від 18.02.2008 року не виконав, обґрунтованого клопотань щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з урахування заяви про уточнення позовних вимог та перерахунком судом розміру індексу інфляції.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу відповідно до ч.1 статті 656 ЦК України може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ч. 1 статті 691ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до п.2.1 договору № 28/09/05-1 купівлі-продажу від 28.09.2005 року ціна товару становить 1 000,00 грн., крім того ПДВ 20%, всього 1 200,00 грн. за одну тонну.

Частина 1 статті 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.2 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п.3.1. договору № 28/09/05-1 купівлі-продажу від 28.09.2005 року продавець поставляє товар на умовах попередньої оплати.

Частина 1 статті 693 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно ч.1 статті 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 4. статті 538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

З наявних в матеріалах справи накладних вбачається, що позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 419 444,00 грн.

Відповідач листом вих. № 15 від 14.06.2007 року, визнав заборгованість перед позивачем станом на 14.06.2007 року в розмірі 45 000,00 грн.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 35 956,00 грн. у зв’язку з оплатою відповідачем 5 000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача від 17.01.2008 року на суму 5 000,00 грн. з призначенням платежу згідно накл. № 141 від 07.11.2005 року.

Відповідно до довідки за підписами керівника та головного бухгалтера про залишкову суму боргу вих. № 101 від 28.02.2008 року вбачається, що заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «Колві»перед сільськогосподарським виробничим кооперативом «Надія»згідно договору № 28/09/05-1 купівлі-продажу від 28.09.2005 року за отриманий товар станом на 18.02.2008 року становить 35 000,00 грн., згідно рахунку № 98 від 12.10.2005 року за послуги автомобіля 956,00 грн.

Таким чином, представником позивача заявлено до стягнення з відповідача борг за послуги автомобіля, які не передбачені договором № 28/09/05-1 купівлі-продажу від 28.09.2005 року на суму 956,00 грн. (відповідно заяви про уточнення позовних вимог), при цьому жодних доказів, що підтверджують зазначену заборгованість не подано.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, тому позовна вимога позивача щодо стягнення основної суми боргу підлягає частковому задоволенню у сумі 35 000,00 грн.

В частині стягнення 956,00 грн. відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки, позивачем вимога про сплату боргу була пред’явлена 18.05.2006 року, тому, моментом прострочення зобов’язання є 25.05.2006 року.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення трьох процентів річних в розмірі 1 676,71 грн. підлягає задоволенню.

Рекомендація Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 року щодо порядку індексів інфляції при розгляді судових справ передбачає, що сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця –червня.

Таким чином, індексу інфляції за перерахунком суду становить:

40000,00*(100,1*100,9*100,0*102,0*102,6*101,8*100,9*100,5*100,6*100,2*100,0*100,6*102,2*101,4*100,6*102,2) = 47 156,00

47 156,00 –40 000,00 = 7 156,00 грн. та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

- при задоволенні позову - на відповідача;

- при відмові в позові - на позивача;

- при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті державного мита покладаються:

на позивача в сумі 13,11 грн., на відповідача –477,89 грн.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються:

на позивача в розмірі 3,15 грн., на відповідача –114,85 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.33, ч.5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Колві» (01001, м. Київ, вул. Лютеранська, 3; р/р 1489 в АКБ «Трансбанк»м. Київ, МФО 300089, ) або з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь сільськогосподарського виробничого кооператива «Надія»(96020, Автономна Республіка Крим, Красноперекопський р-н, с. Почетне, вул. Леніна, 37; р/р 4001 Кримське РУ «Приватбанк»м. Сімферополь, МФО 384436, ) суму основного боргу 35 000 (тридцять п’ять тисяч) грн. 00 коп., три проценти річних в розмірі 1 676 (одна тисяча шістсот сімдесят шість) грн. 71 коп., індекс інфляції в розмірі 7 156 (сім тисяч сто п’ятдесят шість) грн. 00 коп. та витрати по сплаті державного мита в сумі 477 (чотириста сімдесят сім) грн. 89 коп. та 114 (сто чотирнадцять) грн. 85 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 44 425 (сорок чотири тисячі чотириста двадцять п’ять) грн. 45 коп.

3. В частині стягнення в розмірі 956,00 грн. відмовити.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                             С.М.Мудрий

Суддя Мудрий С.М.