СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.08                                                                                 Справа № 5/724

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії, м. Краснодон Луганська область

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційного господарства № 2" Управління житлово-комунального господарства, м. Молодогвардійськ Луганської області

про стягнення 984 грн. 36 коп.

Суддя

Закропивний О.В.

Секретар с.з.

Мелехова О.С.

За участю:

Від позивача

Піганова Н.А., довіреність № 52 від 01.01.08.

Від відповідача

представник не прибув

До початку слухання справи від позивача вимоги про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не надійшло, в зв’язку з чим технічна фіксація не здійснювалась.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача недоврахованої електричної енергію у сумі 984,36 грн.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і витребуванні документи не надав, участь свого представника у судових засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідань.

Відповідач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення сторони, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що при обстеженні уповноваженими представниками позивача 03.07.07. підприємства відповідача був встановлений факт безоблікового споживання електроенергії.

За результатами перевірки був складений акт від 03.07.07.№ 00301207 про порушення споживачем Правил користування електроенергією.

Зазначений акт був складений у присутності відповідача, відповідач одержав екземпляр акту.

12.07.07. комісією по розгляду актів про порушення споживачем правил користування електричною енергією було прийнято рішення за фактом порушення, що підтверджується актом № 00301207 про наявність порушення відповідачем 3.1. правил користування електричною енергією та встановлена сума до сплати в розмірі 984грн. 36 коп. (протокол від 12.07.07. приєднаний до матеріалів справи).

Відповідачу був направлений рахунок № 000301207 від 31.07.07., зазначений вище протокол, розрахунок за актом від 03.07.07. № 00301207.

На цей час відповідач виставлений рахунок не сплатив.

Відповідач заперечень проти позову, або доказів оплати боргу суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Сума недорахованої електричної енергії, стягнення якої є предметом судового розгляду розрахована позивачем відповідно до вимог Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. № 28 в редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 р. № 910 та зареєстрованих в Мінюсті 18.11.2005 р. за № 1399/11679.

Направлений позивачем відповідачу рахунок від № 000301207 від 31.07.07. на суму 984грн. 36 коп., відповідачем не оплачені.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 1 ст. 8. Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» сплачене державне мито підлягає частковому поверненню у разі внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чиним законодавством.

У відповідності з вимогами ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” від 25.03.2005 № 2505-IV, який набрав чинності 01.04.2005 –розмір державного мита по майновим спорам становить 1% від ціни позову, але не менш 6 та не більш 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто не менш 102 грн. та не більш 25000 грн.

Ціна позову складає 984 грн.36 коп. позивач державне мито сплатив в сумі 320 грн. 00 коп., тоді як слід було сплатити 102 грн. 00 коп.

З огляду на вищенаведене, позивачу слід повернути 218 грн. 06 коп.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційного господарства № 2" Управління житлово-комунального господарства, кв. Кошевого, 45, м. Молодогвардійськ Луганської області, ідентифікаційний код 05466329 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії, вул. Лобачевского,44, м. Краснодон Луганська область, ідентифікаційний код 26204119 на р/р № 400,МФО 364014 ВАТ «Державний ощадний банк України»недораховану електричну енергію в сумі 984 грн. 36 коп., на р/р № 0 АППБ “Райффайзенбанк банк Аваль” МФО 304007, Код 24197094 державне мито у сумі –102 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. Наказ видати.

3. Повернути з державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснодонської філії, вул. Лобачевского,44, м. Краснодон Луганська область, ідентифікаційний код 26204119 на р/р № 0 АППБ “Райффайзенбанк банк Аваль” МФО 304007, Код 24197094 зайве сплачене державне мито у сумі 218грн. 06 коп. сплаченого за платіжним дорученням від 21.08.07. №3389.

Повернення державного мита здійснити на підставі даного рішення, засвідченого гербовою печаткою господарського суду, оскільки вказане платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена тільки вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                        О.В.Закропивний

Дата підписання рішення

18.02.2008 р.

Помічник судді А.В.Бабаян