донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

18.02.2008
р.
справа №25/319

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової  Н.В.

суддів

Гези  Т.Д. , Дзюби  О.М.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

Литвиненко
В.І., представник за  дов. б/н   від 13.09.2007 року,

від
відповідача:

не
з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" м.Краматорськ
Донецької області

на
рішення господарського суду

Донецької області

від

20.11.2007
року

по
справі

№25/319
(Бойко І.А.)

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" м.Краматорськ
Донецької області

доСуб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1м.Краматорськ Донецької області

про

стягнення
3 685 грн. 47 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" м.Краматорськ Донецької області звернулось
до господарського суду Донецької області з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1м.Краматорськ Донецької області про стягнення
3 685 грн. 47 коп., у тому числі заборгованість за теплову енергію за період
січень -травень 2007 року в сумі 1 775 грн. 07 коп., інфляційні нарахування в
сумі 107 грн. 37 коп., 3% річних в сумі 27 грн. 96 коп., пеня в сумі 1 775 грн.
07 коп. (арк. справи 2-3).

Рішенням від 20.11.2007 року
господарський суд Донецької області (суддя Бойко І.А.)  позовні вимоги задовольнив частково, стягнув
з відповідача на користь позивача                             1 563 грн. 37
коп., у тому числі основний борг в сумі 1 275 грн. 07 коп., індекс інфляції в
сумі 107 грн. 37 коп., 3% річних в сумі 27 грн. 96 коп., пеня в сумі 152 грн.
97 коп.; в частині стягнення основного боргу в сумі 500 грн. 00 коп.
провадження по справі припинив за відсутністю предмету спору; в частині
стягнення пені в сумі 1 622 грн. 10 коп. відмовив               (арк. справи 45-47).

-2-

Рішення
мотивоване тим, що 01.01.2007 року між сторонами по справі був укладений
договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №436; на виконання умов
зазначеного договору позивач поставляв на об'єкт відповідача теплову енергію,
що підтверджується актом на включення опалення від 03.01.2007 року,
актами-рахунками  №436 від 31.01.2007
року, №436-3 від 31.03.2007 року, №436-4 від 30.04.2007 року та специфікацією
до квитанції №436-2 від 28.02.2007 року, акти-рахунки та специфікація до
квитанції були отримані відповідачем, про що мається відповідна відмітка про
отримання, акт на включення опалення також був підписаний та скріплений
печаткою відповідача; загальна сума по актам-рахункам №436 від 31.01.2007 року,
№436-3 від 31.03.2007 року, №436-4 від 30.04.2007 року та специфікації до
квитанції №436-2 від 28.02.2007 року станом
на 27.09.2007 року становила 1 775 грн. 07 коп.

Відповідач,
05.11.2007 року, оплатив частину заборгованості в сумі 500 грн. 00 коп.; сума
боргу становить 1 275 грн. 07 коп.; нарахування інфляційних та 3% річних на
суму  заборгованості законодавчо
закріплено, отже інфляційні в сумі 107 грн. 37 коп. та 3% річних в сумі 27 грн.
96 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В
обґрунтування нарахування пені в розмірі 1% від суми простроченого платежу,
позивач посилається на п.7.2.5. договору №436 від 01.01.2007 року, Закон
України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні послуги" №686-ХIV від
20.05.1999 року.

Суд,
враховуючи ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 року та ч.2 ст.343
Господарського кодексу України, вимоги позивача щодо стягнення пені задовольнив
частково в сумі 152 грн. 97 коп., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період за який сплачується пеня.

ТОВ
"Краматорськтеплоенерго" м.Краматорськ Донецької області в
апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької
області від 20.11.2007 року по справі №25/319 в частині відмови у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 1 622 грн. 10 коп. та прийняти в цій
частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення пені в сумі 1 775 грн.
07 коп. задовольнити в повному обсязі посилаючись на порушення судом норм
матеріального права (арк. справи 60-62).

Апеляційна
скарга мотивована тим, що суд першої інстанції необґрунтовано у якості підстави
для зменшення суми пені, що підлягає стягненню, зазначає Закон України
"Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"
від 22.11.1996 року , тоді як відповідач у відповідності з свідоцтвом про
державну реєстрацію є суб'єктом підприємницької діяльності, тому підлягає
застосуванню Закон України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької
діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні послуги"
№686-ХIV від 20.05.1999 року, пункт 7.2.5 договору №436, що укладений між
сторонами, передбачає нарахування 1% пені за кожний день прострочки при
несвоєчасній оплаті за спожиту теплову енергію у відповідності з Законом
України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні послуги" №686-ХIV від
20.05.1999 року.

Суд
першої інстанції не дав належної правової оцінки нормативним актам, оскільки
Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" введено в дію 22.11.1996 року, Закон України "Про
відповідальність  суб'єктів
підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживані
комунальні послуги" введено в дію 20.05.1999 року.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 м.Краматорськ Донецької області
в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином. Відзив на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів Донецького апеляційного
господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України "Про
судоустрій" та ст.101 ГПК України на підставі встановлених фактичних
обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи
щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.

-3-

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника
позивача, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає
скасуванню в частині суми пені, яка підлягає стягненню за наступних підстав.

Як
встановлено судом першої інстанції, 01.01.2007 року між сторонами по справі
укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №436 (арк.
справи 9).

У
відповідності з п.1.1 даного договору, Теплопостачальна організація (позивач)
зобов'язується продати вчасно та відповідної якості теплову енергію у гарячий
воді, а Споживач (відповідач) зобов'язується примати та своєчасно оплачувати
одержану теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Оплата
виконується на підставі актів -рахунків (рахунків), які направляються належним
чином Споживачеві Теплопостачальною організацією (позивачем), в триденний
календарний термін з моменту отримання акту -рахунку. Акти -рахунки є
підтвердженням кількості відпущеної теплової енергії, та мають бути оформлені
споживачем на протязі 3-х календарних днів з дня отримання їх від
Теплопостачальної організації (п.6.3 договору).

На
виконання умов договору №436, позивач поставляв на об'єкт відповідача теплову
енергію, що підтверджується актом від 03.01.2007 року, актом-рахунком №436                           від 31.01.2007 року,
№436-3 від 31.03.2007 року, №436-4 від 30.04.2007 року, специфікацією до
квитанції №436-2 від 28.02.2007 року (арк. справи 25-27, 40).

Загальна
сума заборгованості за вищезазначеними даними станом на 27.09.2007 року
становить 1 775 грн. 07 коп.

Відповідач,
05.11.2007 року, оплатив основний борг в сумі 500 грн. 00 коп., даний факт не
заперечується сторонами. Сума боргу складає 1 275 грн. 07 коп.

З
огляду на викладене, враховуючи приписи п.11 ст.80  Господарського процесуального кодексу
України, згідно яких провадження у справі припиняється в зв'язку з відсутністю
предмету спору, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку відносно необхідності
припинення провадження у справі у цій частині.

Згідно
ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3%
річних  від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд
першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача індексу інфляції в сумі 107 грн. 37 коп., 3% річних в сумі 27 грн.
96 коп., що нараховані на суму заборгованості, яка виникла в зв'язку з
несплатою відповідачем на час звернення з позовною заявою до суду
заборгованості в сумі 1 775 грн. 07 коп., оскільки відповідач взяв на себе
зобов'язання оплатити отриману теплову енергію у гарячій воді і свої
зобов'язання вчасно не виконав, тобто прострочив виконання грошового
зобов'язання.

Відносно
вимог щодо стягнення пені в сумі 1 775 грн. 07 коп. судова колегія Донецького
апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Суд
першої інстанції залишив без уваги те, що за приписами ст.6 ЦК України сторони
в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів
цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між
сторонами.

Відповідно
до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Умовами
договору сторони передбачили стягнення пені згідно Закону України "Про
відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне  внесення плати за спожиті комунальні послуги
та утримання прибудинкових територій" №686-ХIV                       від 20.05.1999 року.

-4-

У
відповідності з ст.1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні
послуги та утримання прибудинкових територій" №686-ХIV від 20.05.1999
року, суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і
приміщення,  належні їм на праві
власності або орендовані  ними  на
підставі  договору,  для провадження цієї діяльності: за
несвоєчасні   розрахунки  за
спожиті  комунальні  послуги сплачують пеню в розмірі одного
відсотка від  суми простроченого платежу
за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою
сторін, але не більше 100 відсотків
загальної суми боргу.

Комунальні
послуги - результат  господарської  діяльності, спрямованої на задоволення
потреби фізичної чи юридичної особи в забезпеченні холодною та гарячою водою,  водовідведенням, газо-  та електропостачанням,  опаленням,
а  також   вивезення побутових відходів у порядку,
установленому законодавством.

Як
вбачається з договору №436 від 01.01.2007 року, що укладений між сторонами,
предметом цього договору є купівля-продаж теплової енергії в гарячій воді.

Тобто,
у даному випадку відповідач отримує комунальні послуги у вигляді теплової
енергії у гарячій воді, яку йому надає позивач.

Відповідно
до п. 6.3 договору №436 оплата виконується на підставі актів-рахунків.

Згідно
п.7.2.5 договору  №436 передбачено, що за
ухилення від виконання зобов'язання по актам -рахункам за теплову енергію, а
також за їх несвоєчасне оформлення відповідно до п.6.3 договору Споживач
(відповідач) сплачує Теплопостачальній організації (позивачу) пеню в розмірі 1%
належної до сплати суми за кожний день прострочення у відповідності з Законом
України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за  несвоєчасне внесення плати за споживані
комунальні послуги та утримання прибудинкових
територій" №686-ХIV від 20.05.1999 року.

Відповідна
норма Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької
діяльності за  несвоєчасне внесення плати
за споживані комунальні послуги та утримання прибудинкових  територій", що є спеціальним нормативним
актом, який регулює саме відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні
плати за комунальні послуги суб'єктами підприємницької діяльності, передбачає
певний розмір даних штрафних санкцій  -
1% від  суми  простроченого платежу за кожний день
прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не
більше 100 відсотків  загальної суми
боргу.

У
даному випадку, договором №436 між сторонами встановлено цей же розмір пені, з
зазначенням у тексті договору, що саме згідно вищевказаного нормативного
акту пеня нараховується.

Тобто,
суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо стягнення
пені частково, перерахувавши суму пені виходячи з вимог положень ст.3 Закону
України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" від 22.11.1996 року, яка передбачає, що розмір пені,
обчислюється  від  суми
простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня,
оскільки, виходячи з вищевикладеного, нормами спеціального Закону України
"Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне
внесення плати за споживані комунальні послуги та утримання прибудинкових
територій" №686-ХIV від 20.05.1999 року встановлено, що пеня стягується не
більше 100% загальної суми боргу.

Як
вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути пеню за період                               з 19.02.2007
року по 01.10.2007 року, тобто за період 7 місяців, тоді як, згідно зі ст.232
Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано,
тобто підставним є нарахування пені тільки за період 6 місяців.

-5-

Враховуючи
той факт, що сума пені за період 6 місяців згідно розрахунку пені, який є
додатком до позовної заяви, складає 3 412 грн. 24 коп., сума основної
заборгованості, яка виникла в зв'язку з невиконанням умов договору, складає 1
775 грн. 07 коп., а Законом України "Про відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживані
комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлено
максимальний розмір пені, що може бути нарахована суб'єктам підприємницької
діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживані комунальні послуги -100%
загальної суми боргу, сума пені, яка підлягає стягненню становить 1 775 грн. 07
коп.

Таким
чином, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду, вважає, що
рішення господарського суду Донецької області від 20.11.2007 року по справі
№25/319 підлягає скасуванню в частині суми пені, яка підлягає стягненню, як
винесене з порушенням матеріального права, позовні вимоги щодо стягнення пені
підлягають задоволенню в сумі
1 775 грн. 07 коп.

Відповідно
до ст.49 ГПК України, витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги
відносяться на відповідача.

Керуючись
ст.ст.43, 49, 53, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 122 Господарського
процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відновити
строк на подання апеляційної скарги.

Рішення
господарського суду Донецької області від 20.11.2007 року по справі №25/319
скасувати в частині стягнення пені.

Позовні
вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" м.Краматорськ Донецької області до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1м.Краматорськ Донецької області щодо стягнення пені в сумі             1 775 грн. 07 коп. задовольнити.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1м.Краматорськ
Донецької області (84301, Донецька область, м.Краматорськ,           АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1,
виданий 17.08.1998 року Краматорським
МВ УМВС України в Донецькій області, ІН НОМЕР_2, свідоцтво про державну
реєстрацію №НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" (84320, Донецька область, м.
Краматорськ,         вул. Бєляєва, 113;  п/р 0331 в Краматорській філії КБ
"ПриватБанк",
МФО 335548, ) пеню в сумі 1 775 грн. 07 коп., витрати по
сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 51 грн. 00 коп.

В
решті рішення господарського суду Донецької області від 20.11.2007 року по справі
№25/319 залишити без змін.

Господарському
суду Донецької області, у відповідності з приписами ст.122 Господарського
процесуального кодексу України, видати наказ.

Головуючий          Н.В.
Акулова

Судді:          Т.Д.
Геза

О.М.
Дзюба

-6-

Надруковано: 5
прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3-у справу

4-ГСДО

5-ДАГС