ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 р.

№ 26/397

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Рибака В.В.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Юрстар ЛТД"

на постанову

від 25.09.2007 Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 26/397 господарського суду м. Києва

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Юрстар ЛТД"

до

відкритого акціонерного товариства "Об’єднаний комерційний банк" в особі відокремленого підрозділу –філії "Європейський центр розвитку та заощаджень"

про

зобов’язання вчинити дії та стягнення 61 625 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Репецький С.В. дов. від 01.09.2007

від відповідача не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю "Юрстар ЛТД" звернулось до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства "Об’єднаний комерційний банк" в особі відокремленого підрозділу –філії "Європейський центр розвитку та заощаджень" про зобов’язання вчинити дії та відшкодувати завдані збитки в сумі 61 625 грн.

В квітні 2007 року позивач доповнив позовні вимоги і просив додатково стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн.

В травні 2007 року позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути збитки в сумі 41 625 грн., моральної шкоди в сумі 20 000 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 30 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідачем порушено п. 2.4 та п. 3.1 договору банківського рахунку № 465/31 від 12.10.2004, укладеного між сторонами та п. 3.1.3, п. 5.6 договору про банківське обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу "Клієнт –Банк" № 466/31 від 12.10.2004, укладеного між сторонами.

Рішенням господарського суду м. Києва від 12.06.2007 (Копитова О.С.) позов задоволено частково.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Об’єднаний комерційний банк" матеріальні збитки в розмірі 41 625 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 416,25 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 39,34 грн.

В решті позову відмовлено.

Задовольняю позов в частині стягнення збитків в розмірі 41 625 грн., господарський суд виходив з того, що відповідач несвоєчасно виконавши умови договору № 465/31 та договору № 466/31, своїми діями спричинив позивачу збитки у вигляді сплачених позивачем ПП "Голд Тур" штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору № 5/02.

Відмовляючи в позові в частині стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн., господарський суд, виходив з того, що позивач не довів повного складу господарського правопорушення, а саме приниження відповідачем честі, престижу або ділової репутації позивача, а також вчинення відповідачем дій спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності позивача та розміру грошового відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи в позові в частині стягнення 30 000 грн. витрат, пов’язаних з наданням позивачу правової допомоги, господарський суд виходив з того, що позивачем не надано належних доказів надання Адвокатським об'єднанням "Всеукраїнське адвокатське об’єднання" позивачу юридичних послуг по даній справі та, що перерахування грошових коштів в сумі 30 000 грн. відбулося саме за представництво інтересів позивача в суді.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2007 (судді: Губенко Н.М. –головуючий, Барицький Т.Л., Ропій Л.М.) рішення залишено без змін з тих же підстав.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Юрстар ЛТД" просить винести постанову, якою змінити рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволення позову щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 30 000 грн. та задовольнити вказані вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Крім того, відповідно до статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень наданих їм законом та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Повноваження сторони або третьої особи, від імені юридичної особи, може здійснювати відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

Громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю. Тобто, вказана норма не обмежує юридичних осіб чи громадян у виборі осіб, котрі будуть здійснювати їх представництво в господарському суді, що знайшло своє підтвердження в рішенні Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року за номером 13-рп/2000.

Відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про падання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи під час провадження справи в господарському суді першої інстанції представник позивача –Репецький С.В. діяв на підставі довіреності б/н від 26.06.2006, виданою генеральним директором ТОВ "Юрстар" та скріпленою печаткою товариства.

Відповідно до п.3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Відповідно до ст. 246 цього Кодексу довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Отже, не можна погодитися з висновком апеляційного господарського суду про те, що довіреність від 26.06.2006 є звичайною довіреністю на представництво в суді, а також, що в ній відсутні посилання на договір № 5 про надання юридичних послуг від 01.09.2006, враховуючи вимоги вищезазначених статей, оскільки посилання в довіреності, що видається від імені юридичної особи на будь-якій договір, не є обов’язковою вимогою, у зв’язку з чим видана представникові позивача довіреність є належним чином оформлена.

Як вбачається на момент подачі позову, між адвокатом Репецьким С.В. та позивачем було укладено договір від 15.05.2006 про надання останньому юридичних послуг. В подальшому адвокатом Репецьким С.В. у зв’язку із створенням адвокатського об’єднання "Всеукраїнське адвокатське об’єднання", партнером (учасником) якого він є, було запропоновано ТОВ "Юрстар ЛТД" розірвати договір від 15.05.2006 та укласти новий договір про надання юридичних послуг на тих самих умовах з адвокатським об'єднанням, з пропозицією переносу оплати за виконану роботу по справам, в тому числі і за позовом ТОВ "Юрстар ЛТД" до ВАТ "Об’єднаний комерційний банк". ТОВ "Юрстар ЛТД", на підставі договору про надання юридичних послуг від 01.09.2006 надало довіреність адвокату Репецькому С.В.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем, в підтвердження витрат на правову допомогу, до суду першої інстанції було надано платіжний документ, що підтверджує сплату за надані послуги, а саме копію квитанції про сплату послуг адвоката.

Вищий господарський суд України, враховуючи що судовими інстанціями правильно встановлені обставини справи, але дана їм неправильна оцінка, вважає, що постановлені судові рішення в частині відмови в стягненні витрат на правову допомогу підлягають зміні, як постановлені на підставі неправильного застосування норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про стягнення цих витрат співразмірно з урахуванням заявленого позову, тобто в сумі 5000 грн., згідно ст.33 Правил адвокатської етики, якою передбачено, що судові витрати повинні мати розумно обґрунтований розмір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юрстар ЛТД" задовольнити частково.

Постанову від 25.09.2007 Київського апеляційного господарського суду та рішення від 12.06.2007 господарського суду м. Києва у справі № 26/397 змінити і викласти в наступній редакції.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Об’єднаний комерційний банк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юрстар ЛТД" витрат на правову допомогу в сумі 5 000 грн., державне мито в сумі 50 грн., та 39,34 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті судові рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду м. Києва видати накази.

Головуючий                                                                       Н.Кочерова

Судді                                                                                 В.Рибак

М.Черкащенко