ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2008 р. Справа № 38/368-07

вх. № 11940/6-38

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Красніков П.І. відповідача - Бабич О.Є. 3-ї особи - Полубедов П.Є.

розглянувши справу за позовом

ПП фірма "Антей", м. Харків

до Харківська міська рада, м. Харків 3-я особа - НТУ "ХПІ", м. Харків

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач – приватне підприємство фірма «Антей» звернувся до господарського суду позовом та просить визнати не чинним п. 6.1. рішення VII сесії Харківської міської ради V скликання “Про скасування рішень Харківської міської ради” від 22 листопада 2006 року № 166/06.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається не те, що рішенням XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання № 78/05 від 27 квітня 2005 року було затверджено проект відведення земельної ділянки „ПП фірмі „Антей” по вул. Пушкінська, 79/1 у Київському районі м. Харкова для зміни її цільового призначення для будівництва та подальшої експлуатації офісу з влаштуванням переходу до існуючої будівлі та зазначена земельна ділянка була надана до 01 квітня 2007 року в оренду для будівництва офісу з влаштуванням переходу до існуючої будівлі та для подальшої експлуатації до 01 квітня 2030 року. В подальшому позивач отримав архітектурно – планувальне завдання, погодив ескізний проект, отримав технічні умови інженерних та комунальних служб м. Харкова, розробив та погодив робочий проект „Офіс з влаштуванням переходу до існуючої будівлі по вул. Пушкінський,79/1”, що було зареєстровано Управлінням містобудування та архітектури м. Харкова № 229/06 від 21.04 2006р. Рішенням V сесії Харківської міської ради V скликання № 122/02 від 27 вересня 2006 року внесені зміни до рішення XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання № 78/05 від 27 квітня 2005 року та надано земельну ділянку площею 0,0288 га по вул. Пушкінський, 79/1 до 01 квітня 2007 року в оренду для зміни її цільового призначення для будівництва офісу з влаштуванням переходу до існуючої будівлі, виключивши подальшу експлуатацію. Після ухвалення зазначеного рішення між позивачем та Харківською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки від 06 листопада 2006 року, зареєстрований за № 99 06 листопада 2006 року. 09 листопада 2006 року позивачем отримано дозвіл інспекції державного архітектурного будівельного контролю м. Харкова на виконання будівельних робіт за №06/477.

Проте рішенням VII сесії Харківської міської ради V скликання від 22 листопада 2006 року №166/06 „Про скасування рішень Харківської міської ради”, відповідачем безпідставно скасовано пункт 74 додатка №1 рішення XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання від 27 квітня 2005 року №78/05 в частині надання позивачу земельної ділянки площею 0,0288 га по вул. Пушкінський 79/1 у м. Харкові для будівництва. Зазначає, що вказане спірне рішення відповідача з посиланнями на відсутність згоди фактичного землекористувача та відсутність розрахунку розміру орендної плати, як на підстави скасування, є необґрунтованим та незаконним, таким, що порушує права та законні інтереси ППФ «Антей».

В ходу судового розгляду за клопотання відповідача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача був залучений Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут».

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що спірне рішення винесене з додержанням вимог чинного законодавства. Вказує, що третя особа по справі національний технічний університет “Харківський політехнічний інститут” є фактичним користувачем земельної ділянки, наданої ППФ “Антей” в оренду, згідно постанови виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 07.01.1948 р. № 22. Згода вказаного університету про надання зазначеної земельної ділянки в оренду ППФ “Антей” відсутня. При вирішенні питання про передачу в оренду ППФ “Антей” земельної ділянки було порушено п. 2.14 Тимчасового положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м. Харкові, затвердженого рішенням XVIII сесії Харківської міської ради ІV скликання від 24 грудня 2003 року № 280/03.

Представник національного технічного університету “Харківський політехнічний інститут” - третьої особи, проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що спірне рішення відповідача відповідають вимогам чинного законодавства. Посилається на те, що національний технічний університет “Харківський політехнічний інститут” є користувачем земельної ділянки, що знаходиться по вул. Пушкінській, 79 у м. Харкові на підставі постанови виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 07 січня 1948 року № 22 та наказу Міністра вищої освіти СРСР № 1618 від 20 грудня 1949 року, згідно яких земельна ділянка, що надана ППФ “Антей” в оренду знаходиться в користуванні.

Крім того, зазначає, що як на час звернення позивача до господарського суду, так і на час розгляду справи спірним рішенням будь-які права та інтереси позивача не порушуються у зв’язку з тим, що після закінчення будівництва на вказаній земельній ділянці, сама будівля на підставі рішення господарського суду Харківської області є у власності іншої особи, але не позивача по справі.

В судовому засіданні, яке розпочалося 06.02.08 було оголошено перерву до 11.02.08 та до 12.02.08 для надання сторонами додаткових доказів по справі та для прийняття рішення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Рішенням XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання № 78/05 від 27 квітня 2005 року було затверджено проект відведення земельної ділянки „ПП фірмі „Антей” по вул. Пушкінська, 79/1 у Київському районі м. Харкова для зміни її цільового призначення для будівництва та подальшої експлуатації офісу з влаштуванням переходу до існуючої будівлі та зазначена земельна ділянка була надана до 01 квітня 2007 року в оренду для будівництва офісу з влаштуванням переходу до існуючої будівлі та для подальшої експлуатації до 01 квітня 2030 року приватному підприємству фірмі “Антей”.

Рішенням V сесії Харківської міської ради V скликання № 122/02 від 27 вересня 2006 року внесені зміни до рішення XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання № 78/05 від 27 квітня 2005 року та ППФ “Антей” надано земельну ділянку площею 0,0288 га по вул. Пушкінський, 79/1 до 01 квітня 2007 року в оренду для зміни її цільового призначення для будівництва офісу з влаштуванням переходу до існуючої будівлі, виключивши подальшу експлуатацію.

06 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0288 га по вул. Пушкінський, 79/1 у м. Харкові.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України “Про оренду землі” вказаний договір оренди земельної ділянки набрав чинності після його державної за № за № 99 06 листопада 2006 року.

Також матеріалами справи підтверджується, що позивач – ППФ “Антей” раніше користувалась земельною ділянкою площею 0,0288 га по вул. Пушкінський, 79/1 у м. Харкові. Згідно листа № 2708 від 07 грудня 2006 року Харківської регіональної філії Державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в державному реєстрі земель в книзі записів (реєстрації) тимчасового користування землею за ППФ “Антей” (код 23150297) зареєстровано право тимчасового користування (договір оренди) на земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1 починаючи з 10 липня 2002 року.

Згідно статей 193 та 194 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.11.2001 року № 2244, рішення Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 231/03, акту попереднього узгодження розташування об’єкту в м. Харкові по вул. Пушкінській, 79/1, акту вибору земельної ділянки для проектування, проекту відводу земельних ділянок, затвердженого 17 червня 2002 року, дозволу на виконання будівельних робіт № 346 від 22 серпня 2002 року, акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об’єкту в експлуатацію, затвердженого рішення Харківського міськвиконкому від 06 серпня 2002 року № 753, договору оренди земельної ділянки від 10 липня 2002 року, що зареєстрований 12 липня 2002 року за реєстровим № 213/02, додатку до вказаного договору оренди земельної ділянки у вигляді плану земельної ділянки, договору оренди землі від 30 липня 2004 року, що зареєстрований 30 липня 2004 року за реєстровим № 66121/04, додатку до вказаного договору оренди земельної ділянки у вигляді плану земельної ділянки, з урахуванням вище приведених положень Земельного кодексу України, вбачається, що земельна ділянка, яка була надана позивачу у тимчасове користування на умовах оренди, площею 0,0288 га по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові згідно з умовами договору оренди від 06 листопада 2006 року починаючи з 2002 року знаходиться у володінні та користуванні вказаного підприємства на законних підставах відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює земельні правовідносини.

Згідно пункту 6.1. рішення VII сесії Харківської міської ради V скликання від 22 листопада 2006 року №166/06 „Про скасування рішень Харківської міської ради” у зв’язку з відсутністю згоди фактичного землекористувача на відведення іншій особі земельної ділянки та порушення вимог пункту 2.14 Тимчасового положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м. Харкові, затвердженого рішенням XVIII сесії Харківської міської ради ІV скликання від 24 грудня 2003 року № 280/03 щодо необхідності здійснення розрахунку розміру орендної плати на етапі підготовки відповідним виконавчим органом міської ради проекту рішення про надання земельної ділянки певному суб’єкту в оренду для відповідного цільового використання, відповідачем скасовано пункт 74 додатка №1 рішення XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання від 27 квітня 2005 року №78/05 в частині надання позивачу – приватному підприємству фірмі “Антей”, земельної ділянки площею 0,0288 га по вул. Пушкінський 79/1 у м. Харкові для будівництва офісу.

Суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, змісту спірного рішення, приходить до висновку про те, що зазначене спірне рішення відповідача не є законним та правомірним, тобто таким, що прийняте у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Спірне рішення, як вбачається з його змісту, прийняте з посиланнями на Земельний кодекс України, Закон України “Про оренду землі” ст.ст. 25 та 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”. При цьому посилання на конкретні норми земельного кодексу та закону в спірному рішення відсутні.

Згідно ст.ст. 2 та 3 Земельного кодексу України Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлений статтею 124 ЗК України, відповідно до положень якої, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Тобто прийняття рішення відповідачем – Харківською міською радою від 27.04.2005 року № 78/05 про затвердження проекту відведення земельної ділянки та її надання ППФ “Антей” на умовах договору оренди, з посиланнями в рішення на положення ст.ст. 116, 118, 121, 123, 124, 186 ЗК України, регулюється Земельним кодексом України, як земельні правовідносини.

Спірним рішенням VII сесії Харківської міської ради V скликання від 22 листопада 2006 року №166/06 „Про скасування рішень Харківської міської ради”, відповідачем скасовано пункт 74 додатка №1 рішення XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання від 27 квітня 2005 року №78/05 в частині надання підприємству земельної ділянки площею 0,0288 га по вул. Пушкінський 79/1 у м. Харкові для будівництва офісу.

Тобто вказаним рішенням фактично вирішено питання щодо припинення права користування земельною ділянкою позивачем.

Положеннями статті 141 ЗК України визначені підстави припинення права користування земельною ділянкою, якими, зокрема, є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Спірне рішення не містить посилань на наявність обставин, з якими закон пов’язує можливість припинення права користування земельною ділянкою, що надана ППФ “Антей” у користування на умовах оренди. Наявність таких підстав не доведена і представником відповідача в ході судового розгляду.

Тобто припинення права користування земельною ділянкою згідно зі спірним рішенням відповідача від 22 листопада 2006 року № 166/06 відбулося без належних підстав, а також в супереч вимогам земельного законодавства, зокрема, ст.141 ЗК України.

Згідно статті 27 Закону України “Про оренду землі” орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Статтею 154 ЗК України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Доказів наявності на час прийняття відповідачем спірного рішення, судового акту щодо не правомірного володіння та користування ППФ “Антей” земельною ділянкою, відповідачем не надано.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із зазначеною нормою Конституції України кореспондуються як положення статті 24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, відповідно до якого органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим – також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції, так і положення статті 25 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, положення якої передбачає, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відсутність в спірному рішенні відповідача – Харківської міської ради посилань на конкретні норми земельного законодавства, а саме Земельного кодексу України, Закону України “Про оренду землі” є порушенням вимог статті 19 Конституції України та статті 24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” в частині обов’язку діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією України та законами України.

Статтею 59 зазначеного закону визначено форми актів органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також порядок прийняття такими органами та посадовими особами цих актів.

Посилання у спірному рішення лише на вказані норми, а саме ст.ст. 25 та 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” є безпідставним, з урахуванням того, що зазначеними нормами встановлюється лише порядок прийняття відповідних актів саме органом місцевого самоврядування, яким безпосередньо є відповідач, та не визначаються підстави та не надається право міськім радам з посиланням тільки на їх положення припиняти права користування земельними ділянками.

Посилання у спірному рішенні на відсутність згоди фактичного землекористувача на відведення іншій особі земельної ділянки та порушення вимог пункту 2.14 Тимчасового положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м. Харкові, затвердженого рішенням XVIII сесії Харківської міської ради ІV скликання від 24 грудня 2003 року № 280/03 щодо необхідності здійснення розрахунку розміру орендної плати на етапі підготовки відповідним виконавчим органом міської ради проекту рішення про надання земельної ділянки певному суб’єкту в оренду для відповідного цільового використання суд вважає також безпідставним з огляду на наступне.

Згідно п. 2.14 Тимчасового положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі у м. Харкові, затвердженого рішенням XVIII сесії Харківської міської ради ІV скликання від 24 грудня 2003 року № 280/03 обов’язок щодо складання розрахунку розміру орендної плати на етапі підготовки проекту рішення про надання земельної ділянки покладений на управління земельних відносин головного управління містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради.

В матеріалах справи міститься копія довідки про розмір орендної плати за користування земельною ділянкою № 4098/06, яка складена 10 жовтня 2006 року. Тобто як вбачається з вищенаведеного, п.2.14 зазначеного тимчасового положення в частині його складання на етапі підготовки проекту рішення про надання земельної ділянки, порушений саме виконавчим органом першого відповідача.

Частиною 6 статті 93 ЗК України встановлено, що відносини, пов’язані з орендною землі, регулюються законом.

Статтею 15 Закону України “Про оренду землі” однією з істотних умов договору оренди, визначена орендна плата. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Поняття істотної умови визначено статтею 638 ЦК України, яка передбачає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 21 Закону України “Про оренду землі” орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю")

Згідно п.9 договору оренди землі, що укладений між позивачем ППФ “Антей” відповідачем – Харківською міською радою від 08 листопада 2006 року, орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем, тобто ППФ “Антей”, у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить на період будівництва згідно з довідкою № 4098/06 від 10 жовтня 2006 року 2006 рік: 477,73 грн., з 2007 року: 844,77 грн. Тобто сторонами, в тому числі відповідачем – Харківською міською радою визначений розмір орендної плати на підставі довідки, що складена, як в ній зазначається, на підставі рішення Харківської міської ради № 280/03 від 24 грудня 2003 року, яким і затверджено вищевказане тимчасове положення. Спори з приводу розміру, порядку внесення та форми орендної плати між Харківською міською радою та ППФ “Антей” відсутні, докази про їх наявність сторонами суду не надавались.

Крім того, зміст самого тимчасового положення, а також зміст ст. 93 ЗК України та ст.ст. 15 та 21 Закону України “Про оренду землі” не ставить в залежність складання вказаної довідки саме на етапі підготовки проекту рішення виконавчим органом ради або після ухвалення такого рішення про надання земельної ділянки радою, з можливістю винесення рішення про надання земельної ділянки та укладення на підставі такого рішення договору оренди землі та не надає право органу місцевого самоврядування в разі порушення цього пункту вирішувати питання щодо припинення права користування земельною ділянкою. Визначення орендної плати законом встановлено лише як необхідна та суттєва умова, щодо якої повинна бути досягнута згоди між сторонами договору оренди, та про це повинно бути зазначено у договорі оренди земельної ділянки.

Наслідки відсутності такої умови в договорі у вигляді лише можливості відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону, встановлені ч. 2 ст. 15 Закону України “Про оренду землі”. Іншого, зокрема, можливість припинення права користування земельною ділянкою шляхом прийняття з цього приводу рішення органом місцевого самоврядування в односторонньому порядку, законодавством не передбачено.

Також доказів, які б свідчили про те, що саме розрахунок орендної плати, як це встановлено п. 2.14 зазначеного Тимчасового положення, був здійснений не на етапі підготовки проекту рішення, а в будь – який інший час, суду з боку відповідача не надано, та про наявність таких доказів не зазначено. Те, що довідка про таких розрахунок видана та підписана 10 жовтня 2006 року є свідченням наявності такого розрахунку орендної плати, але ж не є належним доказом того, що сам розрахунок був здійснений в порушення п. 2.14 Тимчасового положення.

Стосовно посилань у спірному рішенні на відсутність згоди фактичного землекористувача на відведення ППФ “Антей” земельної ділянки, яким на думку відповідача є третя особа – національний технічний університет “Харківський політехнічний інститут” суд зазначає наступне.

Наявність права користування земельною ділянкою у НТУ “ХПІ”, що надана в оренду позивачу, відповідач та третя особа обґрунтовують посиланнями на постанову виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 07 січня 1948 року № 22 та наказ Міністра вищої освіти СРСР № 1618 від 20 грудня 1949 року, відповідно до яких, на їх думку, зазначена земельна ділянка знаходиться в третьої особи – НТУ “ХПІ”.

Вивченням вказаних постанови міськвиконкому та наказу міністра вищої освіти СРСР, а також рішення облвиконкому, судом встановлено, що твердження відповідача та третьої особи про те, що земельна ділянка, яка надана позивачу у користування для будівництва знаходиться у користуванні Національного технічного університету “Харківській політехнічний інститут” згідно постанови виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 07.01.1948 р. № 22 не підтверджується.

Зміст положень Постанови виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 07 січня 1948 року № 22 свідчить про те, що було задоволено клопотання Міністерства вищої освіти та відповідна територія студмістечка “Гігант” з усіма напівзруйнованими будинками передана у відання Міністерства вищої освіти СРСР. Проте із вказаної постанови не вбачається, що саме НТУ “ХПІ” отримало відповідну земельну ділянку по вул. Пушкінській, 79 в м. Харкові у користування, межі якої були, при винесенні вказаної постанови, визначені в натурі.

Згідно наказу Міністра вищої освіти СРСР № 1618 від 20 грудня 1949 року у зв’язку із організацією у м. Харкові політехнічного інституту Харківський будівельний трест було зобов’язано передати, а Харківський політехнічний інститут прийняти на баланс студентське містечко “Гігант” станом на 01 січня 1950 року та здійснювати в подальшому роботи по відновленню гуртожитку на договірних засадах з трестом.

Положення зазначеного наказу не встановлюють право користування будь – якою земельною ділянкою, в тому числі і тією, що надана ППФ “Антей” у користування , за НТУ “ХПІ”.

Згідно з вимогами земельного законодавства, зокрема ст. 126 Земельного кодексу України та ст. 20 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 року) право постійного користування повинно буди підтвердженим відповідним документом – державним актом, що пройшов державну реєстрацію у встановленому порядку. Зазначений акт видається після відводу земельної ділянки в натурі.

Статтею 22 ЗК УРСР (в редакції 1970 року) так і статтею 125 ЗК України встановлено, що приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Тобто право постійного користування на земельну ділянку виникає після визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зокрема, її відведення та одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою.

Такий документ, що не заперечувалось відповідачем та третьою особою під час розгляду справи, а саме відповідний державний акт, який свідчив про наявність у НТУ “ХПІ” відповідного права на користування земельною ділянкою по вул. Пушкінській, 79 у м. Харкові та документ про визначення меж такої ділянки в натурі (на місцевості) або відведення цієї ділянки, у відповідача та третьої особи відсутній.

Вказане свідчить про відсутність у третьої особи права постійного користування земельною ділянкою, яка надана позивачу у користування.

Зазначені факти встановлені та підтверджуються постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06 серпня 2007 року по справі № 37/37-07, постановою господарського суду Харківської області від 07 червня 2007 року по справі № АС-47/754-06, що набрали законної сили.

В рішенні Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року по справі № 1-17/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), яким частково визнаний неконституційним пункт 6 Постанови ВР УРСР від 18 грудня 1990 року № 563-ХІІ, суд зазначив, що порівняльний аналіз змісту положень пункту 6 Постанови Верховної Ради України “Про земельну реформу” від 18 грудня 1990 року і пункту 6 Перехідних положень Земельного кодексу України свідчить, що в першому акті йдеться про оформлення права на земельну ділянку громадянами, підприємствами, установами та організаціями, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Земельного кодексу Української РСР (грудень 1990 р.), а в другому - про переоформлення права постійного користування земельними ділянками. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

Суб'єктивне право постійного користування земельною ділянкою передбачає, що земельні ділянки у постійне користування передаються у порядку відведення з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою

В матеріалах справи міститься лист Управління з контролю за використанням та охороною земель у Харківській області від 10 січня 2007 року № 01-01-10/622, згідно якого у січні 2007 року управлінням була проведена перевірка додержання вимог земельного законодавства Національним технічним університетом “Харківський політехнічний інститут” на території м. Харкова.

В результаті перевірки встановлено, що документи на право власності або право постійного користування земельною ділянкою площею 4,5682 га по вул. Пушкінській, 79, яка використовується НТУ “ХПІ” для експлуатації та обслуговування студмістечка, відсутні, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. За вказане порушення посадова особа НТУ “ХПІ” притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП (постанова № 1 від 11 січня 2007 року).

Також в матеріалах справи міститься актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 28 листопада 2006 року ППФ “Антей”, відповідно до якого при проведенні перевірки щодо користування земельною ділянкою, що розташована по вул. Пушкінській, 79/1 у м. Харкові вказаним підприємством, будь – яких порушень вимог земельного законодавства не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що спірне рішення VII сесії Харківської міської ради V скликання від 22 листопада 2006 року №166/06 „Про скасування рішень Харківської міської ради”, згідно якого відповідачем – Харківською міською радою скасовано пункт 74 додатка №1 рішення XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання від 27 квітня 2005 року №78/05 в частині надання позивачу земельної ділянки площею 0,0288 га по вул. Пушкінський 79/1 у м. Харкові для будівництва офісу, не відповідає вимогам статті 19 Конституції України, статей 24 та 25 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, статті 141 Земельного кодексу України, що стає наслідком порушення відповідних прав та законних інтересів позивача по справі.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача ППФ «Антей» є законними, обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а спірне рішення є таким, що не відповідає та суперечать вимогами чинного законодавства, через що підлягає визнанню не чинним, т.я. з урахуванням невідповідності вимогам закону, порушує права та законні інтереси позивача ППФ “Антей”.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. 19 Конституції України, рішенням Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року по справі № 1-17/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками), ст.ст. 24, 25, 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні,” ст.ст. 2, 3, 93, 124, 125, 126, 141, 154, 193, 194 Земельного кодексу України, ст.ст. 20 та 22 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 р.), ст.ст. 15, 18, 21, 27 Закону України “Про оренду землі”, ст. 638 ЦК України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства фірми «Антей» задовольнити повністю.Визнати нечинним п. 6.1. рішення VII сесії Харківської міської ради V скликання від 22 листопада 2006 року №166/06 „Про скасування рішень Харківської міської ради”, про скасування пункту 74 додатка №1 рішення XXXV сесії Харківської міської ради IV скликання від 27 квітня 2005 року №78/05 в частині надання ППФ „Антей” земельної ділянки площею 0,0288 га по вул. Пушкінський 79/1 у м. Харкові для будівництва офісу з влаштуванням переходу до існуючої будівлі.

Стягнути з Харківської міської ради (м. Харків, м. Конституції, 7, код 04059243) на користь ППФ „Антей” (вул. Пушкінська 79, м. Харків, код 23150297) - 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписано 15.02.08

Суддя