ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
лютого 2008 р.

Справа
№ 8/406

Господарський суд
Івано- Франківської області у складі:

Суддя Шіляк М. А.

при секретарі Феденько Н.
М.

розглянувши
матеріали

за
позовом:  Підпечерівська сільська
рада  Підпечери,Тисменицький район,
Івано-Франківська область,77441

до
відповідача:  ППОСОБА_1 АДРЕСА_1

про розірвання договору на право
тимчасового користування від 28.05.02, укладеного між Підпечерівською сільською
радою та приватним підприємцем ОСОБА_1

За участі
представників:

Від
відповідача:  ОСОБА_2 - представник,
(довіреність №50  від 23.01.2008 року ).

Від
позивача:  Клейнота Я., - сільський
голова;

ВСТАНОВИВ: до господарського суду Івано-
Франківської області подано позовну заяву про
розірвання договору на право тимчасового користування від 28.05.02,
укладеного між Підпечерівською сільською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1

Позовні
вимоги мотивовані тим, що 28.05.02 між Підпечерівською сільською радою та
ППОСОБА_1на підставі рішення сільської ради від 04.02.02, було укладено договір
на право тимчасового користування земельною ділянкою. Згідно умов договору
сільська рада зобов"язувалась передати, а підприємецьОСОБА_1прийняти в
користування земельну ділянку площею 8,6351га строком на 25 років з метою
ведення рибного господарства. Позивач вказує на те, що сільська рада взяті на
себе зобов"язання виконала в повній мірі, однак відповідач, не зважаючи на
набуте право користування , не розпочав ведення рибного господарства та не
використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням. Позивач стверджує,
що внаслідок господарської бездіяльності підприємця ОСОБА_1 , орендована ним
земельна ділянка стала забрудненою, жителями села на прибережні зони ставів
вивозяться тверді побутові відходи, а самі стави захаращуються і стають
непридатними для цільового використання. У зв"язку з цим, як вказує
позивач, на засіданні земельно- узгоджувальної комісії Підпечерівської сільської
ради було вирішено обстежити дану земельну ділянку.19.09.07 земельно-
узгоджувальною комісією у складі 9 чоловік було проведено обстеження земельної
ділянки та встановлено, що водоймища (озера) пересохли та перебувають у
занедбаному стані. Позивач вказує, що за результатами проведеної перевірки
комісія прийняла рішення ініціювати до розгляду на черговому засіданні сесії
сільської ради, питання щодо розірвання договору оренди даної земельної
ділянки.12.10.07 на сесії Підпечерівської сільської ради за підсумками
голосування депутатів, було вирішено припинити шляхом розірвання договір оренди
земельної ділянки від 28.05.02. Позивач також вказує, що на виконання рішення
сесії від 12.10.07 відповідачу було направлено для погодження та підпису два
екземпляри угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.05.02,
однак відповідач не підписав угоду та не надав жодної відповіді з приводу її
розгляду.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник
відповідача проти позову заперечив, вказавши суду, що позивач не наводить
доказів нецільового використання земельною ділянкою, так само і не доводить
неусунення допущених порушень законодавства в терміни, встановлені вказівками
спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів.
Відповідач посилається на ст.33 ГПК України, відповідно до котрої, сторони
обгрунтовують свої вимоги та заперечення поданими до суду доказами і мають
довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та
заперечень. Відповідач вважає, що позивач не довів наявність умов для
припинення прав землекористування на наявність підстав для розірвання договору
оренди землі.

Представники
відповідача заперечення проти позову підтримали

В
ході проведення судових засідань, судом також встановлено, що 28.05.02 між
Підпечерівською сільською радою та ППОСОБА_1на підставі рішення сільської ради
від 04.02.02, було укладено договір на право тимчасового користування земельною
ділянкою. Згідно умов договору сільська рада зобов"язувалась передати, а
підприємецьОСОБА_1прийняти в користування земельну ділянку площею 8,6351га
строком на 25 років з метою ведення рибного господарства. Умовами договору
також було встановлено, що обов"язок відповідача сплачувати орендну плату
в розмірі 500грн. в рік. На засіданні земельно- узгоджувальної комісії
Підпечерівської сільської ради було вирішено обстежити надану підприємцю
земельну ділянку для ведення рибного господарства у зв"язку з ймовірністю
нецільового використання даної земельної ділянки. Комісія прийняла рішення
ініціювати до розгляду на черговому засіданні сесії сільської ради, питання
щодо розірвання договору оренди земельної ділянки. 12.10.07 на сесії
Підпечерівської сільської ради за підсумками голосування депутатів, було
вирішено припинити, шляхом розірвання, договір оренди земельної ділянки від
28.05.02.

Суд
вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно
із ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має
право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки
землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних
стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених
пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання
земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної
плати.

Відповідно
до ч.2 ст.25 Закону України "Про оренду землі", орендар земельної
ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки,
встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом
порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в
обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель природно-заповідного та
іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення;

Статтею
32 Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір  оренди
землі  може  бути достроково розірваний за рішенням суду в
разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та  умовами договору, в разі
випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає
передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі
розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право
на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за
шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо
протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення
договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком
випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним
виконанням орендодавцем договірних зобов'язань. У разі розірвання договору
оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої
сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права
власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація
юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору,
якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Суд
погоджується з доводами відповідача про те, що факт невикористання земельної
ділянки не може ототожнюватись з фактом використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням.

Як вбачається
з договору від 28.05.02 при його укладенні сторони не передбачили строку, з
якого орендар зобов"язаний був приступити до використання земельної
ділянки; не встановили щодо об"єкта обтяження. За таких обставин, у суду
відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем таких
зобов"язань за договором.

В
матеріалах справи відсутні докази про те, що земельна ділянка, що є предметом
оренди віднесена до земель природо- заповідного, природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного та історико- культурного призначення, отже суд не
може зробити висновок про недотримання відповідачем відповідного режиму
використання земель.

Згідно
із ст.143 Земельного кодексу України, Примусове припинення прав на земельну
ділянку здійснюється  у судовому порядку
у разі: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б)
неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними
і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель
бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення
земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту,
об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення
встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання
земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені
вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних
ресурсів; в) конфіскації земельної ділянки; г) викупу (вилучення) земельної
ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; ґ)
примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника
цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та
особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим
Кодексом.

Відповідно
до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести  ті  обставини,
на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Позивачем
не подано суду доказів, щоб підтверджували факт недотримання відповідачем
безпеки землекористування, спеціальних режимів водокористування та інших
обставин, що б могли бути підставою для примусового припинення договору оренди.

Керуючись
ст. 124 Конституції України, ч.1 ст.24, ч.2 ст.25, ст.32 Закону України
"Про оренду землі", ст.143 Земельного кодексу України, ст. 33, 49,
82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в
позові відмовити.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Шіляк Марина Анатоліївна

рішення підписане 04.03.08

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

________________ Суканець
Юрій Ігорович