ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                               Відкритого акціонерного товариства

"Чернігівторгбуд"

на рішення           господарського суду Чернігівської області від 23.11.2006р.

та на постанову           Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року

у справі                                                  № 15/229

господарського суду                              Чернігівської області

за позовом                                                  Управління капітального будівництва

Чернігівської обласної державної

адміністрації

до відповідачів:                               1) Відкритого акціонерного товариства "Чернігівторгбуд"

2) Відкритого акціонерного товариства "Корюківка ПМК-306"

про          стягнення заборгованості у розмірі 28 000 грн.

за участю представників:

позивача –          не з"явились

відповідачів -                                         1) Митькевича І.В.

2) не з"явились

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року Управління капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Чернігівторгбуд»про стягнення безпідставно отриманих останнім 28 000 грн. та судових витрат.

Ухвалою місцевого господарського суду від 25.09.2006 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Відкрите акціонерне товариство «Корюківка ПМК-306».

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 23.11.2006 року (суддя Федренко Ю.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року (судді: Бондар С.В., Тищенко А.І., Вероховець А.А.), провадження у справі стосовно Відкритого акціонерного товариства «Корюківка ПМК-306» припинено, а позов до Відкритого акціонерного товариства «Чернігівторгбуд» задоволено, стягнуто з останнього 28 000 грн. та судові витрати.

В касаційній скарзі Відкрите акціонерне товариство «Чернігівторгбуд»просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів у даній справі і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Управління капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача №1, перевіривши юридичну оцінку обставин справи і повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення або постанова господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 22.05.2001 року між Управлінням капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації (замовником) та ВАТ „Корюківська ПМК 306" (підрядником) укладено договір підряду на капітальне будівництво №2, за яким останній зобов'язався виконати роботи по будівництву 60-ти квартирного житлового будинку в м. Корюківка (2 черга ), а замовник, зокрема, прийняти від підрядника по акту робочої комісії закінчене будівництво, разом з генпідрядником і субпідрядними організаціями ввести в дію у встановлені строки та провести за нього розрахунок.

Також позивачем та ВАТ „Корюківська ПМК 306" підписано Особливі умови до договору підряду № 2 від 22.05.2001 року, в пункті 8 яких сторони погодили, що замовник перераховує кошти виконавцям робіт відповідно до довідки ф. 3 та оплачує рахунки за матеріали.

В листопаді 2001 року представниками сторін підписано довідку ф. КБ-3 про вартість виконаних робіт і затрати на загальну суму 243 214,40 грн., в тому числі ВАТ „Чернігівторгбуд" 30 000 грн.

На виконання умов вказаного договору, оплачуючи роботи, виконані у листопаді 2001 року, позивач перерахував ВАТ «Чернігівторгбуд»28 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №991 від 27.11.2001 року.

В подальшому виявлено невиконання ВАТ «Чернігівторгбуд»робіт на суму 30 000 грн. по відновленню покрівлі по житловому будинку, про що 22.01.2002 року представниками позивача та ВАТ „Корюківська ПМК 306" складено акт.

Згідно акту № 25-05-21/51 від 30.12.2004р., складеного Головним контрольно-ревізійним управлінням України за результатами проведеної перевірки використання бюджетних коштів в Управлінні капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації, кредиторська заборгованість ВАТ «Чернігівторгбуд»станом на 01.11.2004 року перед Управлінням капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації становить 28 000 грн. та виникла внаслідок попередньої оплати за роботи по будівництву 60-ти квартирного житлового будинку в м. Корюківка. Вказану дебіторську заборгованість в грудні 2004 р. поновлено по розрахункам з ВАТ „Чернігівторгбуд".

ВАТ «Чернігівторгбуд», визнавши заборгованість перед позивачем, звернулось до останнього з листом від 13.01.2005 р. № 5/7 про здійснення взаємозаліку на суму 28 000 грн. Проте, позивач з посиланням на Закон України «Про державний бюджет на 2004 рік», відмовився від взаємозаліку.

В подальшому, у зв»язку з відмовою відповідачем №1 повернути позивачу грошові кошти, Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації звернулось до суду з позовом про стягнення з ВАТ «Чернігівторгбуд»28 000 грн. перерахованих в якості авансу за виконання робіт по будівництву 60-ти квартирного житлового будинку в м. Корюківка по договору підряду на капітальне будівництво № 2 від 22.05.01р.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з висновками якого погодилась апеляційна інстанція, повно і всебічно дослідив всі суттєві обставини справи та правильно виходив з їх обґрунтованості у зв»язку з встановленням факту безпідставного отримання відповідачем №1 грошових коштів.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 413ц від 22.08.2007 року, зробленим за ухвалою суду апеляційної інстанції, встановлено, що виконання робіт Відкритим акціонерним товариством «Чернігівторгбуд» на об'єкті 60 квартирного житлового будинку в м.Корюківка (друга черга) не знайшло документального підтвердження, не підтверджується наданими поясненнями сторін і, відповідно, визначити вартість фактично виконаних робіт є неможливо.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог в зв"язку невиконанням відповідачем №2 підрядних робіт на суму 28 000 грн.

Дані висновки судів відповідають вимогам закону, встановленим судами обставинам та ґрунтуються на матеріалах справи.

Висновок судів попередніх інстанцій про виникнення у відповідача зобов’язання щодо повернення безпідставно набутого майна відповідає вимогам ст. 1212 ЦК України, оскільки зазначені правовідносини виникають з моменту безпідставного збагачення набувача незалежно від того, знав він чи міг знати про безпідставність набуття майна.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Також зазначені положення застосовуються до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, в свою чергу, не надав належних доказів на підтвердження факту підставного збереження отриманих від позивача грошових коштів та виконання робіт на вказану суму.

Згідно ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Отже, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

Твердження касаційної скарги про те, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів необґрунтовані, прийняті при неповному з’ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, не заслуговують на увагу та спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, прийняте рішення суду першої та постанова апеляційної інстанцій відповідають матеріалам справи та вимогам закону, а тому судові акти слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Чернігівторгбуд" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 23.11.2006р. та постанову           Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року у справі № 15/229 залишити без змін.

Головуючий суддя

Т.П. Козир

Судді

Н.І. Мележик

О.А. Подоляк