ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"05" лютого 2008 р.

Справа № 4/484

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Хилька Ю.І. розглянувши справу № 4/484

за позовом: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Кіровоградській області, м. Кіровоград

до відповідача: Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, м. Кіровоград

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

І Державної податкової інспекції у м. Кіровограді, м. Кіровоград

ІІ Управління державного казначейства у м. Кіровограді, м. Кіровоград

про стягнення 19 344, 00 грн.,

Представники сторін:

від позивача - участі не брали. В судовому засіданні 09.01.2008 року Чорний О.І. довіреність № 04/09-1315 від 25.12.2007 року та Царенко Н.С. довіреність № 04/09-1200 від 05.12.2007 року;

від відповідача - Масленников В.В., довіреність № б/н від 08.01.2008 року;

від третьої особи управління державного казначейства України у м. Кіровограді - Щербак Г.М., довіреність № 13/19-83 від 08.01.2008 року;

від третьої особи Державної податкової інспекції у м. Кіровограді - Стусь Л.А., довіреність № 125 від 04.04.2007 року;

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції м. Кіровограда матеріальної шкоди в розмірі 19 344, 00 грн. за неналежне виконання передбачених законом дій в процесі виконання рішення господарського суду Кіровоградської області. За клопотанням позивача до участі в розгляді справи залучені в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

І Державна податкова інспекція у м. Кіровограді, м. Кіровоград;

ІІ Управління державного казначейства у м. Кіровограді, м. Кіровоград.

Передбачені ст. 79 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Про час та місце розгляду справи позивач належним чином повідомлений у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, ухвала про відкладення розгляду справи на 10 год. 05.02.2008 року направлена позивачу за № 5630 від 10.01.2008 року. Господарський суд вважає за можливе розглянути справу при даній явці сторін та у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням позивача на зобов'язання відповідача відшкодувати спричинені йому матеріальні збитки на суму 19 344, 00 грн. в результаті неналежного виконання працівниками відповідача своїх службових обов'язків, які передбачені чинним законодавством. На думку позивача правовідносини між учасниками спору виникли на підставі наступного.

Згідно до рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.05.2005 року по справі № 3/110 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Луч” на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Кіровоградській області 19 344, 00 грн. Наказ на виконання вказаного рішення суду направлений 26.08.2005 року позивачем до ДВС Кіровського району м. Кіровограда для примусового виконання.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 20.12.2005 року по справі № 10/206 господарський суд Кіровоградської області визнав ТОВ „Луч” банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута, призначив ліквідатором ініціюючого кредитора Державну податкову інспекцію у м. Кіровограді.

На думку позивача відповідачем не виконано вимоги ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження” щодо необхідності передачі виконавчого документа до ліквідаційної комісії для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку, тому спричинені збитки в розмірі 19 344, 00 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Представники позивача та 3-ої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДПІ в м. Кіровограді позовні вимоги заперечують повністю та для долучення до матеріалів справи в судовому засіданні додали копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.06.2006 року державного виконавця ДВС у Кіровському районі м. Кіровограда, якою спростовують позовні вимоги.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм юридичну оцінку, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими, в позові необхідно відмовити повністю. Такий висновок господарський суд зробив на підставі наступного.

Згідно ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України „Про виконавче провадження" збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

Відповідно з ст. ст. 1166, 1172 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як зазначається в роз'ясненнях президії ВАСУ від 01.04.94 р. № 02-5/215 „Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди" (з наступними змінами) крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство України передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Однак, при зверненні до суду а також при розгляді справи судом, позивач не надав до суду доказів, які б безспірно засвідчували про неправомірність дій працівників ДВС. У встановленому законом порядку позивач не звертався до суду про визнання бездіяльності чи неправомірними дій працівників відповідача. Клопотанням від 09.01.2008 року про уточнення та збільшення позовних вимог позивач в порядку ст. 22 ГПК України просить визнати бездіяльність відповідача щодо виконання наказу господарського суду Кіровоградської області по справі № 3/110 від 08.06.2005 року. Вказане клопотання долучено до справи та прийнято до розгляду на підставі наданих позивачем доказів на обґрунтування своїх доводів, які викладені в позовній заяві, оскільки будь-яких додаткових доказів неправомірності дій чи бездіяльності працівників ДВС позивач до суду не надав.

Натомість, господарський суд вважає визначальним для вирішення спору оглянутий в судовому засіданні оригінал постанови державного виконавця від 03.06.2006 року, завірена копія якого долучена до матеріалів справи про закінчення виконавчого провадження. На вказаній постанові є відтиск штампу ДПІ в м. Кіровограді про надходження постанови та виконавчого документа до ініціюючого кредитора, якого було призначено ліквідатором банкрута.

Таким чином, посилання позивача про порушення відповідачем приписів ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження” спростовується фактом передачі відповідачем та отримання ліквідатором виконавчих документів: постанови про закінчення виконавчого провадження та наказу господарського суду Кіровоградської області від 17.05.2005 року по справі № 3/110.

Крім того, про відсутність вини працівників відповідача в виконанні наказу господарського суду і в спричиненні позивачу збитків засвідчує заява структурного підрозділу позивача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кіровограді Кіровоградської області, м. Кіровоград № 753/01-19 від 28.12.2005 року про грошові вимоги до відсутнього боржника ТОВ „Луч” на суму 5 358 грн.48 коп. до яких не включено позивачем заборгованість за рішенням господарського суду від 17.05.2005 року по справі № 3/110 Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Луч” на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Кіровоградській області в розмірі 19 344, 00 грн. За повідомленням від 13.02.2006 року № 2112/ю/24-0 заяву про визнання грошових вимог та включення до реєстру кредиторів на суму 5 358 грн. 48 коп. задоволено повністю, а 24.02.2006 року вказане повідомлення доведено до відома юридичної служби .

Згідно до ліквідаційного балансу ТОВ „Луч” від 22.11.2006 року під час проведення ліквідаційної процедури наявності необоротних активів, виробничих запасів, готової продукції, дебіторської заборгованості, грошових коштів та їх еквівалентів або інших активів у ТОВ „Луч” не виявлено, тому не можуть бути задоволені вимоги кредиторів до боржника, зокрема відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Кіровоградській області, а всього 6 кредиторів на загальну суму 237 336 грн.07 коп.

Отже, навіть в разі визнання вимог позивача на суму 19 344, 00 грн., реальне стягнення було б неможливим через відсутність майна, грошових коштів, або інших активів у банкрута.

Господарський суд звертає увагу на те, що підставою для відповідальності за заподіяну шкоду є наявність складу правопорушення, а саме: шкода; протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду; причинний зв'язок між шкодою і неправомірними діями спричинювача; вина особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного елементу унеможливлює стягнення шкоди.

Господарський суд вважає, що недодержання правових норм, які регулюють проведення виконавчих дій, може бути підставою для визнання таких дій протиправними лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж дії у цілому узгоджуються з вимогами чинного законодавства і проведені у відповідності до обставин, що склалися, тобто є правильними по суті, то окремі порушення проведення цих дій, не можуть бути підставою для визнання їх недійсними, якщо інше не передбачено законодавством, тобто має місце перевага результату перед процедурними порушеннями.

Враховуючи викладене в даному випадку відсутні такі складові частини, необхідні для цивільної відповідальності, як шкода і вина відповідача, а отже й відсутній причинний зв'язок між шкодою і виною працівників Державної виконавчої служби.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача повністю, однак не стягуються, оскільки позивача звільнено від сплати державного мита.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86 Закону України „Про виконавче провадження", ст.ст. 440, 441 ЦК УРСР, ст.ст. 1166, 1172 ЦК України, ст.ст. 22, 32-34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Суддя Ю.І. Хилько