ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.01.08 р.                     Справа № 32/272пн

Господарський суд Донецької області у складі судді О.М. Сковородіної при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Светлічна Н.М. – довіреність від 21.03.07р.

від відповідача: не з’явився

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький завод”

Електроісточник” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Асал Енергія”

м. Селидове

про визнання права власності на нерухоме майно

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецький завод” Електроісточник” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Асал Енергія” м. Селидове про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на лист від 20.04.07р., лист від 02.07.07р. № 368, договір оренди приміщення від 07.09.06р., договір оренди земельної ділянки від 11.10.06р., акт на право користування землею від 15.04.1977р., рішення виконавчого комітету Куйбишевської районної в м. Донецьку ради від 14.03.07р. № 102/11 „Про присвоєння поштової адреси будівлі цеху з виробництва нікель-цинкових феритових порошків, яка належить ТОВ „Донецький завод „Електроісточник”, договір купівлі-продажу майна від 10.06.02р., акт прийому-передачі будівлі цеху нікель-цинкових феритових порошків від 01.07.02р., інвентаризаційну справу № 2/25166.

Відповідач вимоги позивача визнає, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відзиві на позовну заяву зазначав, що він дійсно за рахунок придбаних позивачем матеріалів здійснив певні оздоблювальні роботи відносно майна позивача, без отримання згоди останнього. Свої заперечення щодо права власності позивача на майно обумовлював тим, що вважав можливим припинення орендних відносин з позивачем, внаслідок порушення зі свого боку умов договору оренди.

Ухвалою суду від 01.11.07р. до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Комунальне підприємство “Бюро технічної інвентаризації” м. Донецьк.

Як вбачається з інформаційної довідки третьої особи від 19.11.07р. № 01/9582, за даними матеріалів інвентаризаційної справи № 2/25166 за адресою: м. Донецьк, вул. Умова, 1-с знаходяться об’єкти нерухомості, а саме: літ. Ш-3-4-5 – будівля виробничого цеху № 1 з виготовлення акумуляторів, літ. Б-2 – недобудована будівля виробничого цеху № 2 з виробництва акумуляторів.

На підставі рішення господарського суду Донецької області від 08.11.04р. право власності зареєстровано в КП БТІ за позивачем на будівлю цеху нікель-цинкових феритових порошків літ. Ш-5, загальною площею 6934,6кв.м., по вул. Умова, 1 (вказаному об’єкту була присвоєна поштова адреса: вул. Умова, 1-с на підставі рішення виконавчого комітету Куйбишевської районної в м. Донецьку ради від 14.03.07р. № 102/11).

Крім того, вказано, що за даними поточної інвентаризації від 14.06.07р. об’єкти Ш-3-4-5 – будівля виробничого цеху № 1 з виробництва акумуляторів, літ. Б-2 - недобудована будівля виробничого цеху № 2 з виробництва акумуляторів збудовані та реконструйовані самочинно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Рішенням господарського суду від 08.11.04р. за Товариством з обмеженою відповідальністю „Донецький завод „Електроісточник” м. Донецьк було визнано право власності на нерухоме майно – будинок цеху по виробництву нікельо – цинкових феритових порошків, який розташований за адресою вул. Умова, 1 у місті Донецьку, загальною площею 6934,6 кв.м літ.Ш-5.

Між позивачем та Донецькою міською радою ради був укладений договір оренди земельної ділянки від 11.10.2006року, згідно до якого позивачу надано в строкове платне володіння та користування земельну ділянку (кадастровий номер :00:027:0028) несільськогосподарського призначення, площею 1,3632га, в тому числі: 1,3304га із земель, промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення Донецької міської ради, раніше наданих заводу „Хімреактивів” (нині існуюче, як відкрите акціонерне товариство „Донецький завод хімічних реактивів”, та 0,0328га, із земель промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення Донецької міської ради, для експлуатації існуючої будівлі цеху по виробництву нікель-цинкових порошків по вулиці Умова, 1 у Куйбишевському районі міста Донецька.

Рішенням Виконавчого комітету Куйбишевської у м.Донецьку Ради від 14.03.2007р. № 102/11, зазначеної вище будівлі було присвоєно нову поштову адресу – вул.Умова, 1- “С”.

07.09.06р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди приміщення, за яким позивач надав, а відповідач прийняв в користування будівлю цеху з виробництва нікель – цинкових феритових порошків, площею 6934,6кв.м., яка розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Умова, 1с, для використання з метою визначених статутними задачами відповідача.

Під час оренди, відповідач виконував будівельні роботи в орендованому приміщенні (літ. Ш-3-4-5), у зв’язку з чим площа будівлі збільшилась на 211,6кв.м.

Крім того, самим позивачем до будівлі цеху по виробництву нікель-цинкових порошків була прибудована (поєднана з будівлею літ Ш-3-4-5), будівля цеху № 2 з виробництва акумуляторів літ. Б-2, загальною площею 631,1кв.м., будівництво якої було незавершене, оскільки, позивач не мав достатніх фінансових коштів для подальшого будівництва.

Позивач листом від 20.04.07р. просив відповідача зупинити роботи з перепланування та ремонту орендованого приміщення, оскільки, ним не була надана письмова згода на данні роботи, на що відповідач листом від 02.07.07р. № 368 повідомив, що позивач не є власником будівлі цеху з виробництва нікель-цинкових феритових порошків. Тим самим, відповідач оспорює право власності позивача на спірне майно.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Висновком КП БТІ м. Донецька від 25.07.2007р. про відсоток готовності незавершеного об’єкта нерухомості підтверджено, що готовність незавершеного будівництва об’єкта нерухомого майна (літ. Б-2), що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Умова, 1с, складає 58%.

Згідно з висновком експерта Донецького науково – дослідного інституту судових експертиз від 20.12.07р. № 6567/23 будівля виробничого цеху № 1 по виробництву акумуляторів (літ. Ш-3-4-5) та недобудована будівля виробничого цеху № 2 по виробництву акумуляторів (літ. Б-2), які знаходяться по вулиці Умова, 1с у місті Донецьку, не суперечать вимогам будівельних норм та правил; загальний технічний стан конструкцій задовільний, недоліків технічного характеру не виявлено.

Будівлі виробничого цеху № 1 по виробництву акумуляторів (літ. Ш-3-4-5), які знаходяться по вулиці Умова, 1с у місті Донецьку мають 100% ступень будівельної готовності для їх подальшої експлуатації; недобудована будівля виробничого цеху № 2 по виробництву акумуляторів (літ. Б-2) має ступень будівельної готовності – 64,5%.

З матеріалів справи вбачається, що як реконструкція будівлі літ.Ш-3-4-5, так і збудування незавершеного будівництвом об’єкту літ.Б-2, розташованих по вул..Умова 1с в м.Донецьку, проведено за рахунок (матеріалів, коштів тощо) та на користь позивача (арк.справи 103-146).

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 ст. 376 України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Крім того, абз.1 частини 3 ст. 331 ЦК України встановлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

З урахуванням викладеного, обставин справи та наданих доказів, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст. ст. 331, 376, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький завод” Електроісточник” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Асал Енергія” м. Селидове про визнання права власності на нерухоме майно.

Визнати право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю „Донецький завод” Електроісточник” м. Донецьк (83008, м. Донецьк, вул. Умова, 1, ) на нерухоме майно, а саме: на будівлю виробничого цеху № 1 з виробництва акумуляторів (літ. Ш-3-4-5), загальною площею 7146,2кв.м., на недобудовану будівлю цеху № 2 з виробництва акумуляторів (літ. Б-2), загальною площею 631,1кв.м., які розташовані за адресою: м. Донецьк, вул. Умова, 1с.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Асал Енергія” м. Селидове (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Селидівська, 5, , п/р 6001 в ВАТ КБ „Надра” Донецьке РУ, код банку 334862) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький завод” Електроісточник” м. Донецьк (83008, м. Донецьк, вул. Умова, 1, , п/р 7100 в АКІБ „Укрсіббанк”, код банку 351005) витрати з державного мита в сумі 85,00грн., та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Повний текст рішення підписаний 08.01.08р.

Рішення набирає законної сили 21.01.08р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Сковородіна О.М.