ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2008 Справа № 1/239-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сизько І. А. (доповідач)

суддів Тищик І.В., Чоха Л.В.

при секретарі судового засідання: Савін В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Козак Т.В. юрисконсульт, довіреність №565 від 21.12.06;

від відповідача: Реут А.М. директор, контракт №17 від 03.12.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м.Кривий Ріг, на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.07р. по справі №1/239-07

за позовом відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м.Кривий Ріг,

до комунального житлового підприємства №18, м.Кривий Ріг,

про стягнення 90 004,28грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2007р. відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального житлового підприємства №18 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 105289,91грн. за період з 01.06.04р. по 01.06.07р. (т.1 а.с. 3-4).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2007р. (суддя Рудь І.А.) у справі №1/239-07 в позові відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги на підставі договору на постачання електричної енергії №2068 від 09.07.1997р. не підтверджені належними доказами, Статутом Комунального житлового підприємства №18 (далі –КЖП №18) підтверджено зміну з 27.11.2001р. юридичної адреси підприємства з б.13 по вул.Мусоргського на б.15а по вул.Мусоргського.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.07р. у справі №1/239-07, прийняти нове рішення про стягнення з комунального житлового підприємства №18 заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію в сумі 90004,28грн.

При цьому позивач посилається на встановлений постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.07р. по справі №3/221-06 факт існування між сторонами по справі договору №2068 від 09.07.1997р.; на встановлену зазначеним договором потужність струмоприймачів, згідно з якою проведено нарахування, 4кВт та 24кВт; на підписання договору №500009 від 12.07.02р. за допомогою факсимільного підпису, в зв’язку з чим цей договір не може вважатися укладеним договором; на відсутність підтвердження з боку сторін своїми діями правовідносин на підставі договору №500009 від 12.07.02р.

Відповідач в відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні просить залишити рішення господарського суду від 26.07.2007р. без змін, зазначивши при цьому, що КЖП №18 повідомило позивача про зміну юридичної адреси, включення до договору на постачання електроенергії нового об’єкта по вул.Мусоргського буд.15а та виключення об’єкту за адресою вул.Мусоргського буд.13, за винятком використання електроенергії на освітлення сходових клітин.

Позивачем 27.02.08р. заявлено клопотання про проведення судової експертизи з метою встановлення способу виконання підпису, яким засвідчено договір №500009 від 12.07.02р. Клопотання задоволенню не підлягає, оскільки з’ясування питання, зазначеного позивачем, не впливає на доведеність обставин, що мають значення для справи, не входить в предмет доказування та в будь-якому випадку не змінює обставин, що мають значення для справи. Крім того, використання факсиміле не заборонено чинним станом на липень 2002р. законодавством. Враховуючи наявність печатки підприємства, зазначення в угоді найменування посади та прізвища повноважної особи, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що договір підписано невідомою або неуповноваженою особою. Будь-яких сумнівів щодо підпису від імені позивача уповноваженою особою договору з додатками представники відповідача не висловлюють.

Позивачем 27.02.08р. заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів у справі. Клопотання задоволенню не підлягає, оскільки справа розглядається в апеляційній інстанції з 12.11.2007р., отже, у позивача було достатньо часу для збирання та надання необхідних документів. Крім того, строк розгляду справи, продовжений за згодою сторін, закінчується 01.03.2008р., розгляд справи неодноразово відкладався, сторонами по справі надавались додаткові документи, що знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню з наступних підстав.

09.07.1997р. між відкритим акціонерним товариством “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго в особі Криворізьких міських електричних мереж та комунальним житловим підприємством №18 було укладено договір №2068 про постачання електроенергії.

У додатку №1.1 до договору визначено перелік місць встановлення електролічильників, за якими проводиться розрахунок за відпущену електроенергію. До цього Переліку включено будинок 13 по вул. Мусоргського (т.1 а.с.9).

Строк дії договору до 09.07.2002р. (т.1 а.с. 7). Відповідно до п.10.1 Договору, договір автоматично пролонгується на рік на тих же умовах, якщо сторони за місяць до його закінчення не повідомлять про намір змінити чи розірвати договір.

Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області від 15.03.2000р. №150/2 переведено частину нежитлового приміщення в будинку №13 по вул.Мусоргського у житлові квартири та надано їм статус маневрового житлового фонду, згідно з Положенням про порядок утримання та користування будинками маневрового житлового фонду, затвердженим рішенням виконкому міськради від 12.06.1996р. №271.

Пунктом 5 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357 передбачено, що у багатоквартирному будинку енергопостачальник укладає договори з кожним наймачем (власником) квартири.

З 27.11.2001р. КЖП №18 змінило свою юридичну адресу з вул.Мусоргського 13 на вул.Мусоргського 15а (т.2 а.с. 7-9). У матеріалах справи наявні дані щодо повідомлення позивача про нову адресу відповідача (лист №623 від 03.12.2001р., отриманий позивачем 12.12.2001р., т.2 а.с. 109).

Листи від 03.02.2003р. №637, від 21.08.2003р. №06/2157 та від 29.04.2004р. №07/992 було направлено позивачем КЖП №18 за адресою: вул.Мусоргського 15а., рахунки за спожиту КЖП №18 електроенергію на власні потреби було виставлено позивачем саме за адресою вул. Мусоргського 15а (т.1 а.с. 130-132). Отже, позивач був обізнаний щодо нової адреси підприємства.

Позивачем та відповідачем надано суду оригінали договору №500009 від 12.07.2002р. про постачання електричної енергії. Оригінали оглянуто колегією суддів в судовому засіданні, копії договорів залучені до матеріалів справи. Договір, наданий позивачем, підписаний та містить печатку тільки споживача. Додатки до договору підписані та містять печатку енергопостачальника. Договір, наданий відповідачем, та додатки до договору підписані і містять печатки як споживача, так і енергопостачальника.

За пунктом 11.4 договору №500009 від 12.07.2002р., як примірника позивача, так і примірника відповідача, договір укладено на строк до 31.12.02р. і набирає чинності з дня його підписання та вважається, що щорічно продовжений якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Відповідачем також надано суду договір №500009 про постачання електричної енергії без дати його укладання, без визначення строку його дії та без відповідних додатків, підписаний 26.04.06р. з протоколом погодження розбіжностей енергопостачальником та споживачем.

В додатках №1 “Обсяги постачання електроенергії Споживачу КЖП №18” на 2005р. та на 2006р. зазначено договір про постачання електроенергії №500009 (т.2 а.с. 28-32), в рахунках щодо буд.15а по вул.Мусоргського та в листі від 29.04.2004р. №07/992 позивач посилається на договір №2068 від 13.02.1997р. (т.1 а.с. 130-132, т.2 а.с. 52), акти звірки розрахунків станом на 01.01.2006р. та станом на 01.04.2006р. складено позивачем та відповідачем щодо розрахунків по договору №500009 (т.2 а.с. 35, 100).

Згідно п.3 Правил користування електричною енергією для населення, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Враховуючи підтвердження сторонами актом від 01.03.07р. та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.2007р. по справі №3/221-06 факт існування з 09.07.1997р. договірних відносин по об’єкту за адресою: вул. Мусоргського, 13, за договором №2068 від 09.07.1997р. (т.1 а.с. 19-20, т.3 а.с. 33), відсутність доказів фактичного виконання сторонами договорів №500009 від 12.07.02р. та 26.04.06р. (виставлення щомісячних рахунків за спожиту електроенергію у спірному періоді, вручення рахунків, звіти про спожиту електроенергію), колегія суддів дійшла висновку, що споживання електроенергії КЖП №18 відбувалося в спірний період за угодою № 2068 від 09.07.1997р.

08 травня 2003р. позивач отримав лист відповідача, в якому останній повідомляє постачальника електроенергії про крадіжку електролічильника та просить нараховувати плату за електроенергію, яка використовується на освітлення сходових клітин по потужності (т.1 а.с. 113).

За наданими відповідачем договорами оренди нежитлових приміщень приміщення першого, другого, третього поверхів буд.№13 по вул.Мусоргського та підвал передані в оренду (т.1 а.с. 96-104). Договорами оренди нежитлових приміщень передбачено, що орендар окремо укладає договори на одержання комунальних послуг, енергопостачання та послуг зв’язку безпосередньо з їх постачальником.

За інформацією про загальну площу будинку №13 по вул.Мусоргського загальна площа будівлі 3676,3кв.м, де 2437,6 кв.м –орендна площа, 383,6 кв.м –площа викуплених приміщень, 818,3 кв.м –площа житлових квартир, 36,9 кв.м –площа сходів.

Зміна юридичного адресу не є підставою для припинення зобов’язання. Підставою припинення зобов’язання є, зокрема, належне виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом спірного періоду відповідач споживав електроенергію для освітлення сходових клітин будинку №13 по вул.Мусоргського. Цей 5-ти поверховий будинок має 3 під’їзди.

Згідно акту про опломбування засобів обліку електроенергії від 15.12.2006р. представниками енергопостачальної організації був прийнятий на облік електролічильник в буд.№13 по вул.Мусоргського. Відповідно до показників цього приладу обліку з 15.12.2006р. виконуються відповідні розрахунки.

Позивачем розраховано заборгованість за спожиту активну електричну енергію в буд.13 по вул.Мусоргського за період з 01.06.2004р. по 01.02.2007р. в розмірі 90004,28грн. (з урахуванням пояснень від 23.07.07р. т.1 а.с.121) та пред’явлено відповідачу до оплати.

Потужність електроенергії, надана в розрахунку, складеному позивачем, не відповідає дійсності, оскільки за актом №0394 від 10.10.1997р. “Про порушення правил споживання електроенергії”, що складений представниками позивача, електроенергія відповідно 4кВт. та 24кВт. використовувалась мешканцями будинку, а саме, освітлення 40 житлових кімнат - 4 кВт, розетки: 40 кімнат х 0,6кВт = 24 кВт. Треба також зауважити, що в Акті від 23.08.2005р. “Про порушення правил споживання електроенергії” за адресою: вул.Мусоргського 13 представниками позивача на даному об’єкту встановлено сумарну потужність 0,5кВт.

Крім того, тарифи за використану електроенергію у розрахунку зазначені ті, що діяли при використанні електроенергії на власні потреби підприємства, у той час як тарифи на електроенергію, використану на освітлення сходових клітин дорівнюють тарифам на електроенергію, відпущену населенню.

Згідно Актів звірки розрахунків між позивачем та КЖП №18 станом на 01.01.2006р., на 01.04.2006р., на 01.04.2007р. заборгованості за спожиту електроенергію відповідач не має.

Потужність електроенергії для освітлення сходових клітин за адресою: вул.Мусоргського 13 становить 1,5кВт ( Р = 3 під’їзди х 1 ел.ламп. х 0,1кВт х 5 поверхів). Добове споживання електроенергії становить 10,8кВт (W = 1,5кВт х 24год. х 0,3). Вартість спожитої електроенергії за період з 01.06.2004р. по 15.12.2006р. включно становить 1715грн.50коп. (Wдоб. х кількість днів спірного періоду х тариф та з урахуванням ПДВ).

Докази сплати електричної енергії, спожитої для зазначених потреб в спірному періоді, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 90004грн.28коп. за період з 01.06.04 р. по 01.02.07р. не підтверджені належними доказами відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим стягнення з КЖП №18 заборгованості за використану на освітлення сходових клітин трьох під’їздів будинку №13 по вул. Мусоргського в м.Кривому Розі електроенергії за період з 01.06.2004р. по 15.12.2006р. в розмірі 1715грн.50коп.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв’язку з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, та невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м.Кривий Ріг, на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.07р. по справі №1/239-07 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.07р. по справі №1/239-07 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального житлового підприємства №18, м.Кривий Ріг, на користь відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м.Кривий Ріг, 1715,50грн. заборгованості за спожиту електроенергію, 21,06грн. державного мита, 59,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального житлового підприємства №18, м.Кривий Ріг, на користь відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м.Кривий Ріг, 10,53грн. витрат по сплаті державного мита за апеляційною скаргою, видати наказ.

Виконання постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.В. Тищик

Суддя Л.В. Чоха