ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2008 р. Справа № 9/246

Суддя господарського суду Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресторан"Буковинський"

до відповідачів Управління з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області

про визнання незаконними дій та зобов'язання утриматись від вчинення дій

за участю представників:

позивача: Заболотний Р.К. довіреність №128 від 07.11.2007р.

відповідача: Ткач М. В. доручення № 44 від 30.01.2008 року

СУТЬ СПОРУ:

СУТЬ СПОРУ :

ТзОВ «Ресторан «Буковинський» звернулося із позовною заявою в якій просить визнати незаконними дії Управління з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області з проведення перевірок позивача 16.11.2007 року та 17.12.2007 року, складання актів №283 від 16.11.2007 року, №332 від 17.12.2007 року та видачі приписів №01767 від 16.11.2007 року, №02146 від 17.12.2007 року та зобов’язати відповідача утриматись від встановлення обмежень стосовно позивача та втручання в процес укладання додаткової угоди до договору оренди.

В судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі обґрунтовуючи тим, що ним направлено Чернівецькій міській раді проект продовження договору оренди земельної ділянки на вул. Червоноармійській, 103-Г м. Чернівці площею 0,0240 га., для влаштування та обслуговування літнього майданчика.

Відповідач у запереченні на позовну заяву та його представник в судовому засіданні заперечує проти позову обґрунтовуючи законністю дій відповідача по проведенню перевірок складанню актів та винесенню приписів та надав витяг з рішення 21 сесії V скликання Чернівецької міської ради №424 від 25.10.2007 року, яким позивачу відмовлено у продовженні терміну оренди земельної ділянки на вул..Червоноармійській, 103-Г м.Чернівці площею 0,0240 га., для влаштування та обслуговування літнього майданчика.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення проти позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив наступне.

11 квітня 2007 року між Чернівецькою міською радою та ТОВ "Ресторан Буковинський" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0240 га, яка розташована за адресою вул. Червоноармійська, 103-Г, терміном до 01.11.07р. для влаштування літнього майданчика.

Позивач у відповідності до умов договору оренди влаштував літній майданчик на згаданій земельній ділянці, який прийнято в експлуатацію технічною комісією (Акт №57 від 31.08.07р.).

Позивач листом від 02.08.07р. №95 до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця про намір продовжити його дію.

До закінчення строку дії договору оренди, п. 2 рішення 21 сесії V скликання Чернівецької міської ради від 25.10.07 №424, ТзОВ «Ресторан Буковинський» відмовлено в продовженні терміну оренди земельної ділянки по вул. Червоноармійській, 103г площею 0,0240 га у зв'язку з невідповідністю будови до статусу літнього майданчика.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», та п. 27 укладеного договору оренди, «Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено». Сторонами було укладено договір до 1 листопада 2007 року. Отже станом на час розгляду справи договір оренди припинив свою дію.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оренду землі», «У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.» Аналогічна норма передбачена сторонами в п. 24 договору оренди від 11 квітня 2007 року.

Посилання позивача на ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є безпідставним, оскільки рішенням 21 сесії V скликання Чернівецької міської ради від 25 жовтня 2007 року (прийнятого до закінчення терміну оренди), відмовлено орендарю в продовженні терміну оренди.

Відповідно ч. 2 та ч. 3 ст. 125 Земельного кодексу України « Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.»

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач не надав доказів, що п. 2 Рішення 21 сесії V скликання Чернівецької міської ради від 25.10.07 №424, скасовано, змінено або визнано нечинним, відсутні докази пролонгації договору оренди від 11 квітня 2007 року або укладення нового договору оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області є органом державної влади і, відповідно, його діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивач не надав доказів укладення договору оренди на спірну земельну ділянку.

Дії Управління з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області та прийняті акти здійснено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз