ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2008 р. Справа № 12/286

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача Приведьона В.М. - представника за довіреністю №08/26-004834 від 08.01.2008р.,

від відповідача: Хоменка С.О.- представника за довіреністю №1 від 15.01.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства відкритого типу "Крошенський цегельний завод", м.Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "31" травня 2007 р. у справі № 12/286 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м.Житомир

до акціонерного товариства відкритого типу "Крошенський цегельний завод", м.Житомир

про стягнення 23964,04грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 31.05.2007р. у справі №12/286 позов відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м.Житомир) до акціонерного товариства відкритого типу "Крошенський цегельний завод" (м. Житомир) задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 23964,04грн. підвищеної плати за електроенергію, а також покладено на відповідача судові витрати, в тому числі 239,64грн. витрат з державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вважаючи, що вказане рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить дане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив наступне:

- судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що під час розгляду справи в місцевому господарському суді представником відповідача було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з метою з'ясування питання стосовно підписання керівником АТВТ "Крошенський цегельний завод" поданої позивачем додаткової угоди від 21.09.2005р. до договору №40 від 21.11.2003р., що стосується пункту 5.2 договору, який викладений у новій редакції і не містить положень, на які посилався відповідач і звернув увагу Вищий господарський суд України;

- при вирішенні спору суд безпідставно залишив поза увагою клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із проведенням 31.05.2007р. загальних зборів акціонерів АТВТ "Крошенський цегельний завод" та неправомірно визнав причину неявки представника АТВТ "Крошенський цегельний завод" неповажною, чим позбавив відповідача можливості висунути свої заперечення щодо позовних вимог та надати відповідні докази, що підтверджують безпідставність позову;

- судом порушено вимоги ст.ст.4-2,4-3,22 Господарського процесуального кодексу України щодо рівноправності сторін перед законом і їх змагальності, позбавлено відповідача можливості подати докази та заявити клопотання, порушено інші процесуальні права, передбачені ст.22 ГПК України, зокрема, право на заявлення клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою від 23.07.2007р. Житомирський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу акціонерного товариства відкритого типу "Крошенський цегельний завод" до провадження.

Ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 20.11.2007р. апеляційне провадження у даній справі було зупинено в зв'язку з призначенням судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз, проведення яких доручено експертно-криміналістичному відділу УМВС України в Житомирській області.

10.01.2008 р. на адресу Житомирського апеляційного господарського суду від експертної установи надійшов висновок експерта № 1/906 від 26.12.2007р. комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів з описом проведених досліджень й зробленими в результаті їх висновками й відповідями на поставлені судом питання.

Ухвалою від 12.01.2008р. Житомирський апеляційний господарський суд поновив апеляційне провадження у справі № 12/286 з призначенням засідання суду на 12.02.2008р.

Представник відповідача в засіданні апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі, вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства та з неповним з'ясуванням усіх обставин справи, просить дане рішення скасувати та прийняти новий судовий акт, яким відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача зазначив, що погоджується з висновком експерта №1/906 від 26.12.2007р. комплексної почеркознавчої та технічної експертизи.

Позивач у письмовому відзиві від 30.10.2007р. на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

21.11.2003р. між Житомирським районом електричних мереж, який є виробничим підрозділом ВАТ “ЕК “Житомиробленерго”, і ВАТ "Крошенський цегельний завод" було укладено договір на постачання електроенергії, згідно з яким ВАТ “ЕК “Житомиробленерго” в особі Житомирського РЕМу (за договором "енергопостачальна організація") зобов’язалося постачати ВАТ "Крошенський цегельний завод" (за договором "споживач") електроенергію у визначених величинах та потужності, а останній – оплачувати її вартість, не порушувати Правила користування електричною енергією та умови Договору (т.1 а.с.5-8).

У додатку №1 до договору сторони погодили обсяг постачання електроенергії в розмірі 22000кВт.год. на місяць (т.1 а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, звітів про використану електроенергію (т.1 а.с.10,11)          за жовтень 2005 року заводом спожито електроенергії в обсязі 53028кВт.год., а за грудень 2005 року – 63380кВт.год.

За розрахунками енергопостачальної організації споживач допустив споживання електроенергії понад договірну величину: за жовтень 2005 року – 31028кВт.год., а за грудень 2005 року – 41380кВт.год. та виставив заводу рахунки №25304 від 20.10.2005р. на суму 9832,77грн. та №33090 від 06.01.2006р. на суму 14131,27грн., загалом на суму 23964,04грн. (т.1 а.с.12,13).

В рахунках вказано, що підвищена плата за споживання електроенергії понад договірні величини нарахована енергопостачальною організацією на підставі Порядку постачання електричної енергії, затвердженого постановою КМУ №441 із змінами та доповненнями, ст.26 Закону України "Про електроенергетику" та укладеного з відповідачем договору.

24.01.2006р. ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернулось в господарський суд Житомирської області з позовом до АТВТ "Крошенський цегельний завод" про стягнення підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини в сумі 23964,04грн.

Обґрунтовуючи позов, ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" зазначило, що виставлені ним рахунки №25304 від 20.10.2005р. на суму 9832,77грн. та №33090 від 06.01.2006р. на суму 14131,27грн. відповідач не оплатив, що є порушенням а.2.2.3 та 4.2.2 договору та свідчить про безвідповідальність відповідача у виконанні своїх договірних зобов'язань.

Відповідач у відзиві №150 від 10.05.2006р. на позовну заяву (т.1 а.с.72-73) заперечив щодо стягнення підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини в сумі 23964,04грн., посилаючись на те, що надсилав позивачу листи за №40 від 09.09.2005р. та №145 від 28.09.2005р., в яких просив збільшити ліміт споживання електроенергії до 65000,00кВт.год., однак, на лист №40, котрий розглянуто з порушенням встановленого законодавством десятиденного строку, дано безпідставну відмову на збільшення ліміту, а лист №145 залишений без відповіді.

Відповідач вважає, що порушення позивачем порядку розгляду таких листів має наслідки погодження позивачем збільшення ліміту споживання електроенергії, а тому відсутні підстави для нарахування підвищеної плати за споживання електроенергії понад договірні величини.

Судовою колегією враховується наступне.

Відповідно до абзацу другого пункту 1.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 (у редакції постанови названої НКРЕ від 22.08.2002р. №928, далі – Правила), останні є обов’язковими для споживачів, замовників, а також підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, які здійснюють виробництво, передачу та постачання електричної енергії.

Пунктом 5.1 Правил (в редакції, яка діяла на час укладення між сторонами у справі договору від 21.11.2003р.) передбачено, що постачання електричної енергії всім споживачам здійснюється постачальником електричної енергії відповідно до режимів, передбачених договорами.

Згідно з абзацом першим пункту 6.1 Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов’язків сторін.

Як передбачено п.п.2.2.2 укладеного між сторонами договору від 21.11.2003р., відповідач зобов'язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору.

Розділом 5 договору встановлено порядок визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності.

Згідно з пунктом 5.1 договору для визначення договірних величин споживання електроенергії та потужності на наступний рік споживач (завод) не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальникові електроенергії відомості про розмір очікуваного споживання електроенергії (додаток “Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу”).

На виконання цієї умови договору сторони підписали Додаток №1 до договору про постачання електричної енергії, в якому погодили договірні величини споживання відповідачем електроенергії в розмірі 22000 кВт.год на місяць (а.с.9).

Пунктом 9.1 договору від 21.11.2003р. сторони передбачили, що додатки до договору, серед яких і Додаток №1 про погодження договірних величин споживання відповідачем електроенергії в розмірі 22000кВТ.год., а також повідомлення про встановлення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії та потужності є невід'ємними частинами цього договору. Усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін.

Статтями 626, 639 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., який набрав чинності з 01.01.2004р., та діяв на час надсилання відповідачем позивачеві листів №40 від 09.09.2005р. та №145 від 28.09.2005р. з пропозиціями про збільшення ліміту споживання електроенергії, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Як встановлено ч.1 ст.651, ст.654 Цивільного кодексу України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів встановлений ст.188 Господарського кодексу України.

Враховуючи наведені норми, погоджена договірна величина споживання відповідачем електроенергії в розмірі 22000кВт.год. є умовою договору, яка може бути змінена лише за згодою сторін у письмовій формі.

Пунктом 5.5 договору сторони передбачили порядок збільшення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії, відповідно до якого в разі необхідності збільшення споживач зобов'язаний зробити попередню оплату та звернутися до енергопостачальної організації за відповідним дозволом.

Додатковою угодою від 21.09.2005р. (т.2 а.с.8,47) до договору від 21.11.2003р. п.5.5 цього договору викладено у редакції, згідно якої споживач має право протягом поточного розрахункового періоду (але не пізніше 10-ти днів до його закінчення) звернутися до енергопостачальної організації за збільшенням договірної величини споживання, при цьому, споживач зобов"язаний зробити попередню оплату.

Пунктом 5.2 договору (в редакції додаткової угоди) передбачено, що договірна величина споживання електричної енергії визначається на рівні, забезпеченому обсягом попередньої оплати споживача.

Відповідач заперечив факт підписання додаткової угоди зі сторони АТВТ "Крошенський цегельний завод" керівником товариства Шевелухою Ю.Ф.

Однак, висновком експертизи Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 1/906 від 26.12.2007р. (т.3 а.с.2-4), проведеної на виконання ухвали Житомирського апеляційного господарського суду від 20.11.2007р. (т.2 а.с.323-324), було підтверджено, що підпис, розташований в графі "Споживач" додаткової угоди від 21.09.2005р. про внесення змін до договору постачання електричної енергії №40 від 21.11.2003р. виконаний Шевелухою Ю.Ф., а відбиток печатки, розташований в графі "Споживач" цієї додаткової угоди, нанесений печаткою АТВТ "Крошенський цегельний завод".

Як передбачено п.1.2 Правил, попередня оплата - 100-відсоткова оплата обсягу очікуваного споживання електричної енергії, заявленого на наступний розрахунковий період, яка здійснюється до початку розрахункового періоду.

За умовами п.п.2.2.3 договору від 21.11.2003р. розрахунковим періодом вважається період з 21 числа по 20 число включно і вказаний період прирівнюється до календарного місяця.

Отже, з врахуванням наведеного, розрахунковим періодом за жовтень 2005 року був період з 21.09.2005р. по 20.10.2005р., а за грудень 2005 року – з 21.11.2005р. по 20.12.2005р.

Відповідно до п.7.3 договору (в редакції додаткової угоди від 21.09.2005р.) остаточний розрахунок за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 5 операційних днів з дня отримання рахунку, включаючи день його отримання, для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно та протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунку, включаючи день його отримання для споживачів, які здійснюють розрахунки через свою територіально відокремлену головну організацію.

Листом №40 від 09.09.2005р. (т.1 а.с.75) відповідач звернувся до позивача про встановлення ліміту споживання електроенергії на вересень 2005 року на рівні 65000кВт.

Проте, всупереч умовам пункту 5.5 договору, попередню оплату заявленого до споживання обсягу електроенергії відповідач не здійснив, про що свідчить відповідь позивача, викладена в листі №025/3714-003238, датованому 22.09.2005р. (т.1 а.с.76), в якому товариство повідомило, що відповідно до п.5.5 договору споживання електроенергії може бути скориговано за умови попередньої оплати заявленого обсягу до початку розрахункового періоду, та вказуючи, що питання збільшення ліміту споживання на наступні місяці може бути вирішене за умови проведення попередньої оплати не пізніше ніж за 10 днів до закінчення розрахункового періоду та додаткового звернення.

Таким чином, сторонами не узгоджено у встановленому порядку величина споживання електроенергії у вересні 2005 року в розмірі 65000 кВт/год.

Листами №№144145 від 28.09.2005р. (т.1 а.с.89,90) відповідач повторно звернувся до позивача про встановлення ліміту споживання електроенергії до 65000,00кВт. до кінця поточного року, повідомивши, що платіжним дорученням №8 проведена передоплата в сумі 10000,00грн.

Однак, у відповідь на вказані листи ВАТ "ЕК "Житомиробленерго" повідомило (лист від 06.12.2005р. №025/4860-0043-33, т.1 а.с.77), що проведений заводом платіж в сумі 10000,00грн. становить лише 40% від заявленого обсягу, тоді як за умовами договору споживач повинен здійснити повну оплату очікуваного обсягу електроенергії.

Наведеним спростовуються твердження відповідача про те, що наслідком порушення позивачем порядку розгляду листів є погодження ним збільшення ліміту споживання електроенергії, оскільки відповідачем не дотримано порядок збільшення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії та допущено споживання електроенергії понад договірну величину за жовтень місяць на 31028кВт.год. (53028-22000), а за грудень 2005р. на 41380 кВт.год. (63380-22000).

Відповідальність відповідача за споживання електричної енергії понад кількість та потужність, обумовлену розділом 5 договору, передбачено п.4.2 договору від 21.11.2003р. (з врахуванням змін, внесених додатковою угодою від 21.09.2005р.), де вказано, що за дане порушення умов договору споживач виключно банківськими коштами сплачує енергопостачальній організації двократну вартість електроенергії та потужності, витраченої понад обумовлений даним договором обсяг електроенергії та потужності згідно з Законом України "Про електроенергетику" за тарифами, які діяли в період, коли було виявлено перевищення.

Як встановлено ч.5 ст.26 Закону України "Про електроенергетику", споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

З врахуванням наведеної норми Закону та умов договору від 21.11.2003р. енергопостачальною організацією правомірно нараховано ВАТ "Крошенський цегельний завод" підвищену плату за споживання електроенергії понад договірні величини у розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання у жовтні місяці 2005 року на суму 9832,77грн. (31028 Х 0,3169 - тариф на електроенергію, т.1 а.с.62) та виставлено рахунок №25304 від 20.10.2005р.; у грудні місяці 2005 року на суму 14131,27грн. (31380 Х 0,3415 - тариф на електроенергію, т.1 а.с.63) та виставлено рахунок №33090 від 06.01.2006р.

За змістом ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як стверджується матеріалами справи, АТВТ "Крошенський цегельний завод" пред'явлені позивачем рахунки не оплатило, в зв'язку з чим ВАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" цілком обгрунтовано звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача 23964,04грн. підвищеної плати за споживання електричної енергії понад договірні величини.

11.05.2006р. АТВТ "Крошенський цегельний завод" звернулось із зустрічним позовом до ВАТ "ЕК "Житомиробленерго" про визнання звернень, викладених в листах від 09.09.2005р. та 28.09.2005р. на коригування договірних величин споживання електроенергії такими, що є погодженими та зобов'язати відповідача за зустрічним позовом припинити систематичний тиск на АТВТ "Крошенський цегельний завод", визнавши неправомірним нарахування сум за перевищення ліміту.

19.06.2006р. господарським судом було прийняте рішення про задоволення позову ВАТ "ЕК "Житомиробленерго" про стягнення з відповідача на користь позивача 23964,04грн. підвищеної плати за споживання електроенергії понад договірні величини та припинення провадження у справі в частині зустрічного позову на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (т.1 а.с.147-149).

Вказане рішення, в подальшому, було залишене без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 14.11.2006р. (т.1 а.с.171-173).

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2007р. судове рішення від 19.06.2006р. та постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення позову ВАТ "ЕК "Житомиробленерго" було скасовано з передачею справи на новий розгляд для з'ясування наявності у договорі відповідної умови, а саме п.5.2 договору, за яким (згідно з текстом, наведеним у касаційній скарзі) за підсумками розрахункового періоду договірна величина споживання електроенергії коригується постачальником електроенергії до рівня фактично оплаченої за цей розрахунковий період величини спожитої електроенергії та відповідно здійснюється коригування договірної величини рівня електричної потужності, та який, за твердженням АТВТ "Крошенський цегельний завод" в касаційній скарзі, не застосований судом першої інстанції та залишений без уваги з огляду на те, що заводом було здійснено передплату за платіжними дорученнями №8 від 27.09.2005р. на суму 10000,00грн., №8 від 17.10.2005р. на суму 11162,67грн., і чи впливала ця умова та яким чином на корегування договірної величини спожитої заводом електроенергії у спірні періоди часу (жовтень і грудень 2005 року) з огляду на здійснення заводом передоплати за електроенергію (якщо така передоплата здійснювалася).

Крім того, суд касаційної інстанції вказав, що підлягає перевірці довід скаржника стосовно надсилання ним ВАТ “ЕК “Житомиробленерго” листа від 09.09.2005р. № 40 з приводу збільшення ліміту споживання електроенергії, на який, за твердженням заводу, відповідь своєчасно надана не була.

В задоволенні зустрічного позову Вищий господарський суд України відмовив.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, взявши до уваги вказівки Вищого господарського суду України, викладені у вищезазначеній постанові, перевіривши доводи сторін, давши цим доводам правову оцінку, з'ясувавши та оцінивши обставини справи, проаналізувавши зібрані у справі докази, дійшов правильного висновку, що заперечення відповідача щодо дотримання ним порядку узгодження споживання електричної енергії понад договірні величини до 65000,00кВт. помісячно є необґрунтованими та спростовуються умовами договору та законом, та цілком правомірно задовольнив позов ВАТ "ЕК "Житомиробленерго".

Крім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом в оскарженому рішенні від 31.05.2007р., пункт 5.2 договору від 21.11.2003р. сторонами викладений в новій редакції згідно додаткової угоди від 21.09.2005р. (т.2 а.с.8,47), яка не була предметом дослідження судових інстанцій, з виключенням попередньої редакції і не містить положень, на які звернув увагу суд касаційної інстанції.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги АТВТ "Крошенський цегельний завод" спростовуються вищенаведеним та не являються підставою для скасування рішення господарського суду Житомирської області від 31.05.2007р. у даній справі.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 31 травня 2007 року у справі №12/286 залишити без змін, а апеляційну скаргу акціонерного товариства відкритого типу "Крошенський цегельний завод", м.Житомир - без задоволення.

2. Справу № 12/286 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук.4 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - внаряд