ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.08 Справа № 31/262

Господарський суд Львівської області в складі судді Артимовича В.М.

При секретарі Митник М.Б.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку № 13 на вул. Харківській «Яблуня», м. Львів

До відповідача-1: Колективного підприємства виробничо-торговельної фірми «Текс-1» , м. Львів

До відповідача-2: Управління комунального майна Львівської міської ради, м. Львів

Про: визнання права власності

За участю представників:

від позивача: Панова Т.Р. –голова ОСББ;

Стефанишин О.І. –представник;

від відповідача-1: Ільїнська О.Л. –представник;

від відповідача-2: Клевцов С.А. –представник.

Представникам сторін та третьої особи роз’яснено права і обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, в тому числі право заявляти відводи. У відповідності до ст. 81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, про що сторони подали відповідне клопотання.

Суть спору: Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені документи достатніми для прийняття до провадження позовної заяви Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку № 13 на вул. Харківській «Яблуня», надалі –позивач, до Колективного підприємства виробничо-торговельної фірми «Текс-1», надалі –відповідач-1, та Управління комунального майна Львівської міської ради, надалі –відповідач-2, про визнання права власності на підвальні приміщення загальною площею 87,3 кв.м., розташовані у будинку № 13 по вул. Харківській у м. Львові. Ухвалою від 26.12.2007 р. порушено провадження у даній справі та призначено розгляд справи на 29.01.2008 р.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що розпорядженням Личаківської районної адміністрації № 930 від 05.09.2003 р. позивачеві передано у спільну власність майно загального користування та нежитлові приміщення в будинку № 13 по вул. Харківській, 13 у м. Львові. Належність спірного приміщення позивачеві на праві власності останній мотивує також укладенням акту приймання-передачі майна з балансу на баланс, затвердження цього акту наказом № 51-Д від 07.10.2003 р. та передачею у власність позивачеві прибудинкової земельної ділянки площею 0,1442 га на підставі ухвали Львівської міської ради № 2281 від 28.04.2005 р.

У поданому суду правовому обґрунтуванні позовних вимог від 28.01.2008 р. позивач просить його позовні вимоги задовольнити з тих підстав, що після приватизації усіх квартир співвласники будинку № 13 по вул. Харківській набули права спільної власності і на допоміжні приміщення, в тому числі й на спірне приміщення площею 87,3 кв.м., а після створення ОСББ «Яблуня»та передачі йому на баланс допоміжних приміщень позивач є власником спірного приміщення, яке використовує відповідач-1.

12.02.2008 р. відповідач подав відзив № 58 від 12.02.2008 р. на позовну заяву та доповнення до позовних вимог. У відзиві відповідач вказує на тому, що спірне приміщення не є допоміжним, оскільки не відноситься до житлового фонду та не призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. Відповідач зазначає, що спірні підвальні приміщення використовуються ним для виробничих і офісних потреб із 1989 р., а станом на час слухання справи в суді відповідач-1 користується приміщеннями згідно договору № 1830 від 15.12.1997 р., тому згідно ст. 28 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»йому, як орендарю, забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності.

Третя особа у відзиві на позовну заяву від 12.02.2008 р. у позові також просить відмовити з тих підстав, що спірні приміщення використовуються відповідачем-1. Крім того, відповідач-2 в обґрунтування своїх доводів посилається на судову практику в аналогічних спорах.

В порядку ст. 69 ГПК України сторонами подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

Представником Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»подано в судове засідання 26.02.2008 р. оригінали інвентаризаційної справи будинку № 13 у м. Львові по вул. Харківській.

Розгляд справи судом неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду. Також в судових засіданнях оголошувались перерви.

Позивачем подана заява, в якій позивач з метою забезпечення позову просить суд заборонити відповідачеві-2 вчиняти будь-які дії (передачу в оренду, відчуження тощо) відносно спірного нежитлового підвального приміщення. В задоволенні даного клопотання судом відмовлено, оскільки позивачем всупереч нормам ст.ст. 33, 34 ГПК України за допомогою належних і допустимих доказів не вказав, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі в майбутньому.

В судовому засіданні 18.03.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення в даній справі.

Повний текст рішення виготовлений, оформлений і підписаний 19.03.2008 р.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив:

Між відповідачем-2 та відповідачем-1 15.12.1997 р. укладено договір на безоплатне користування приміщеннями № 1830, згідно якого відповідач-2 передав відповідачеві-1 у безоплатне користування спірне приміщення строком на 10 років.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" для забезпечення ефективного використання приватизованих квартир та управління ними власники квартир (будинків) можуть створювати товариства або об'єднання індивідуальних власників квартир і будинків. У відповідності ж до ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»об'єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. При цьому основна діяльність такого об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Як свідчать матеріали справи, зокрема свідоцтво про державну реєстрацію об’єднання співвласників багатоквартирного будинку № 13 на вул. Харківській «Яблуня», видане Управлінням промисловості та підприємництва Львівської міської ради, про що зроблено запис у реєстрі об’єднань співвласників багатоквартирного будинку за № 01-Л, позивач зареєстрований і набув статусу юридичної особи 18.03.2003 р.

Пунктом 1 розпорядження Личаківської районної адміністрації № 930 від 05.09.2003 р. «Про передачу майна загального користування у спільну власність власникам квартир та нежитлових приміщень в будинку № 13 на вул. Харківській», надалі –розпорядженням № 930, передано майно загального користування у спільну власність власникам квартир будинку № 13 по вул. Харківській у м. Львові, про що складено відповідний акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс.

У відповідності до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Конституційним судом України надано офіційне роз’яснення вказаної вище норми в рішенні від 02.03.2004 р. за № 4-рп/2004, згідно пп. 1.1 резолютивної частини якого допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків, при цьому підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Крім того, норма ст. 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»передбачає перебування неподільного майна співвласників багатоквартирного будинку у спільній сумісній власності, а загального майна - у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку.

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства та доводи позивача, суд дійшов висновку, що дії відповідачів не порушують прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не є суб’єктом права власності на допоміжні приміщення, якими, як стверджує позивач, є спірні приміщення площею 87,3 кв.м. Такими суб’єктами права спільної власності на допоміжні приміщення згідно норм чинного законодавства є власники квартир (співвласники) багатоквартирного будинку. Зазначене вище також підтверджується і самим позивачем у позовній заяві (а.с. 9), а також п. 3.1 та п. 4.1 статуту позивача.

Як встановлено ст. 1 ГПК України до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Норми вказаних вище законодавчих актів не передбачають права об'єднання співвласників багатоквартирного будинку на звернення до суду за захистом прав та охоронюваних законом інтересів його членів.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»майно об'єднання утворюється, зокрема, з майна, переданого йому членами об'єднання у власність. Позивачем всупереч вимогам ст.ст. 33, 34 ГПК України за допомогою належних і допустимих доказів не доведено набуття саме позивачем у власність спірних приміщень.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача про набуття ним у власність спірних приміщень внаслідок створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та передачі йому на баланс допоміжних приміщень будинку з посиланням на п. 41 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затв. наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 р. № 56, оскільки вони суперечать чинному законодавству, зокрема ч. 7 ст. 11 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно якої передача на баланс майна, яке входить до складу житлового комплексу, але не належить об'єднанню, не тягне за собою виникнення права власності на нього.

За вказаних вище обставин суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, у зв’язку з чим позивачеві у позові в даній справі слід відмовити повністю.

У відповідності до норми ст. 49 ГПК України суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 355 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 11, 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 1, 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", ст.ст. 1, 4-3, 4-5, 4-7, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          У позові Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку № 13 на вул. Харківській «Яблуня», м. Львів, відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Суддя