ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2008 р.

№ 18/510-07(30/308-07)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:

Михайлюка М.В.,

Суддів :

Дунаєвської Н.Г.,

Рибака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

DUGSBERY INC.

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.12.2007 року

у справі

№ 18/510-07 (30/308-07) господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Релігійної громади Святого Йосипа парафії римсько-католицької церкви м. Дніпропетровська

до

третьої особи

DUGSBERY INC.,

Дніпропетровської обласної ради

Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації"

про

визнання права власності

за участю представників сторін:

позивача

Шурпінов В.І.,

відповідача 1

відповідача 2

третьої особи

Токовенко О.В.

не з’явились,

не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2007 р. (суддя Петрова В.І.), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 5.12.2007р. (судді: Головко В.Г., Чус О.В., Логвиненко А.О.) клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено: накладено арешт на спірну будівлю, яка знаходиться за адресою: проспект Карла Маркса, 91 м. Дніпропетровська; заборонено DUGSBERY INC. та третім особам вчиняти будь-які дії стосовно спірної будівлі, яка знаходиться за адресою: пр. К.Маркса, 91 м. Дніпропетровська.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані ухвалу та постанову скасувати.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Позивач звернувся до суду з клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладання арешту на спірну будівлю, яка знаходиться на пр. К.Маркса, 91 м. Дніпропетровська та заборони вчиняти будь-які дії відповідачу-1 та третім особам стосовно зазначеної будівлі.

Відповідно до ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В статті 67 ГПК України міститься перелік заходів, які можуть бути вжиті господарським судом для забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є заборона відповідачеві вчиняти певні дії.

Право вжиття тих чи інших заходів належить суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що вчинення відповідачем певних дій може зробити неможливим виконання рішення суду.

В клопотанні позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, тому що відповідач-1 може вчинити всілякі дії по відчуженню, перебудові або знищенню спірного майна. В обґрунтування можливості таких дій позивач посилається на лист ГоловАПУ Дніпропетровської міської ради від 15.08.2007 р. № Г-41, в якому зазначено: рішенням міської ради від 05.10.2005 р. № 4124 власнику будівлі дозволено проектування та проведення реконструкції зазначеної нежитлової будівлі під офіс з попереднім узгодженням ескізного проекту ГоловАПУ; а на запит корпорації DUGSBERY INC. від 13.07.2007 р. №03/7284 щодо проведення ремонтно-відновлювальних робіт по будівлі по пр. К.Маркса, 91, після пожежі, яка була у грудні 2006р., представнику корпорації було повідомлено про необхідність оформлення дозволу в установленому порядку.

Відтак, суд обґрунтовано задовольнив клопотання позивача про забезпечення позову у вигляді накладання арешту та заборони вчиняти будь-які дії стосовно спірної будівлі, яка знаходиться за адресою: пр. К. Маркса,91 м. Дніпропетровська.

Апеляційний господарський суд обґрунтовано спростував посилання скаржника на те, що відповідач-1 має право власності на зазначену спірну будівлю і це призведе до порушення його майнових прав, оскільки спір по суті ще не розглянуто і рішення у справі не прийнято.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Щодо доводів касаційної скарги то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.12.2007 року у справі № 18/510-07 (30/308-07) залишити без змін.

Головуючий, суддя            М. Михайлюк

Судді          :            Н. Дунаєвська

В. Рибак