ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 р.

№ 5/109

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

за участю представників

Прокурора

Савицька О.В. –(посв.№ 231 від 20.07.2005)

Олефіренко Ю.В. –(посв. № 540 від 03.08.2007)

ТОВ "Сільгосппродукт"

Маслова О.С. –(дор. від 10.07.2007)

розглянув касаційну скаргу

заступника прокурора Кіровоградської області

на рішення

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.10.2007

у справі

№ 5/109 господарського суду Кіровоградської області

за позовом

заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Онуфріївської районної державної адміністрації

до

ТОВ "Сільгосппродукт"

про

визнання договору оренди недійсним

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.07.2007 (суддя: О.Змеул, Л.Коротченко, К.Мохонько) позов про визнання недійсним договору оренди землі від 16.12.2004, укладеного між Онуфріївською РДА та ТОВ "Сільгосппродукт" та зобов'язання ТОВ "Сільгосппродукт" повернути Онуфріївській РДА земельну ділянку задоволено, визнано недійсним договір оренди землі та зобов'язано ТОВ "Сільгосппродукт" повернути земельну ділянку.

Рішення суду мотивовано тими наступними обставинами.

Як вбачається із довідки Онуфріївського районного відділу земельних ресурсів корисні копалини знаходяться в межах земельної ділянки на території Деріївської сільської ради загальною площею 22,69 га, з них 5,1 га гранітний кар'єр, з довідки Онуфріївського районного відділу земельних ресурсів вбачається, що ТОВ "Сільгосппродукт" надана земельна ділянка у користування для видобутку корисних копалин, на орендованій земельній ділянці знаходиться запас граніту, що відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, ТОВ "Сільгосппродукт" спеціального дозволу на користування надрами, розташованими на території Онуфріївського району не отримувало.

За змістом ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

За приписами ст. 18 Кодексу України про надра земельні ділянки для користування надрами надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Згідно ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Розпорядження голови Онуфріївської РДА на підставі якого укладено оспорюваний договір оренди скасовано, тому правові підстави укладення договору відпали, за таких обставин договір оренди підлягає визнанню недійсним, оскільки рішення про надання земельної ділянки відсутнє, а також без відповідного дозволу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.10.2007 (судді: П.Павловський, О.Чус, В.Швець) рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.07.2007 скасовано, в позові відмовлено.

Апеляційна постанова мотивована тими обставинами, що відповідно до екологічної картки державного управління екології та природних ресурсів в Кіровоградській області Деріївське родовище мігматитів є корисною копалиною місцевого значення, метою використання родовища є виробництво щебеню, а, оскільки за приписами ст. 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів і прісні підземні води до 20 метрів та використовувати надра для господарських і побутових потреб, тому порушення законодавства з боку ТОВ "Сільгосппродукт" відсутнє.

Заступник прокурора Кіровоградської області в касаційному поданні просить апеляційну постанову скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, судове рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі.

Прокурор посилається на фактичні обставини неправомірної передачі в оренду земельної ділянки для розробки та видобування корисних копалин, оскільки у ТОВ "Сільгосппродукт" спеціальний дозвіл на користування надрами відсутній, відповідачу в оренду передана земельна ділянка гранітного кар'єру, тоді як граніт відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, правова підстава надання земельної ділянки в оренду відпала, оскільки відповідне розпорядження голови Онуфріївської РДА скасовано.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційного подання, вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, відповідно до розпоряджень Онуфріївської РДА Кіровоградської області від 07.07.2004 № 449-р та від 18.12.2004 № 763-р, між Онуфріївською РДА та ТОВ "Сільгосппродукт" було укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Дереївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області для розробки та видобування корисних копалин від 16.12.2004.

Об'єктом оренди за цим договором є земельна ділянка загальною площею 22,9 га, в т.ч. 12,9 га забудованих земель, з них 7,8 га земель промисловості, 5,1 га гранітний кар'єр, 10,0 га відкриті землі для розробки та видобування корисних копалин.

Відповідно до ст. 18 Кодексу України "Про надра" надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.

Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України "Про надра" надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно з частиною четвертою ст. 66 Земельного кодексу України надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим проектом рекультивації на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки .

Господарським судом встановлено, що ТОВ "Сільгосппродукт" спеціального дозволу на користування надрами не отримувало, що є порушенням вищенаведених ст. 18, 19 Кодексу України "про надра", ст. 66 Земельного кодексу України.

За приписами ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Касаційна інстанція зазначає, що оспорюваний договір укладено 16.12.2004 в порушення вимог ст. 116 Земельного кодексу України за відсутності відповідного рішення компетентного органу, оскільки розпорядження голови Онуфріївської РДА № 763-р про передачу земельної ділянки в оренду прийнято 18.12.2004.

Крім того, судом встановлено, що розпорядження Оуфріївської РДА Кіровоградської області від 07.07.2004 № 449-р та від 18.12.2004 № 763-р, на підставі яких укладено договір, скасовані, як незаконні.

Стаття 215 Цивільного кодексу України встановлює підстави недійсності правочину. За змістом цієї статті підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом частини першої ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Правові наслідки укладення юридичною особою правочину, якого вона не мала права вчиняти, встановлені статтею 227 Цивільного кодексу України, відповідно до частини першої якої правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

За встановлених місцевим господарським судом обставини, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною, а саме щодо відсутності спеціального дозволу у ТОВ "Сільгосппродукт" та скасування розпоряджень Оуфріївської РДА, як незаконних, позовні вимоги про визнання договору недійсним задоволені судом правомірно.

Апеляційна інстанція на зазначені обставини уваги не звернула, неправильно застосувавши норми матеріального права, які не підлягали застосуванню та не застосувавши норми, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, обставин, які б спростовували висновки місцевого господарського суду не встановила, тому апеляційна постанова підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду залишенню в силі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.10.2007 у справі № 5/109 господарського суду Кіровоградської області скасувати.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.07.2007 залишити в силі.

Витрати по сплаті державного мита, в тому числі за перегляд судових рішень в касаційному порядку, віднести на відповідача. Доручити господарському суду Кіровоградської області видати відповідний наказ.

Головуючий                     В. Овечкін

судді                     Є. Чернов

В. Цвігун