ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 січня 2008 р.

№ 2-8/1770.1-2006

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді
Кривда Д.С,

суддів
Жаботиної Г.В, Уліцького А.М.

розглянувши
касаційну скаргу  Приватного
підприємця ОСОБА_1.

на постанову
Севастопольський апеляційного господарського суду від 26.11.2007р.

у справі №  2-8/1770.1-2006 Господарського суду Автономної
Республіки Крим

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1.

до  Відкритого акціонерного товариства
“Сімферопольське спеціалізоване автопідприємство №1202”

третя особа ОСОБА_2.

про стягнення 26591,80 грн.
матеріальних збитків та 5000,00 грн. моральної шкоди,

ВстановиВ:

Касаційна скарга приватного
підприємця ОСОБА_1. не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського
процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124
Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 129 Конституції
України обов'язковість рішень суду визначено як основну засаду судочинства, яка
конкретизується у процесуальному законодавстві і пов'язується з набранням
рішенням законної сили. Враховуючи визначену Конституцією України
обов'язковість судового рішення, законодавцем визначені процедури звернення
рішень до виконання, яким і завершується судова справа.

Принцип обов'язковості виконання
судового рішення покладено у ст.ст.23, 27, 34, 40 Закону України “Про
судоустрій”, приписами яких на суддів покладено обов'язок здійснення контролю
відповідно до закону за своєчасним зверненням до виконання судових рішень, та
ст.ст.109, 111-16  ГПК України, якими
визначено порядок подання касаційних скарг.

Відповідно ст. 109 ГПК України
касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через місцевий
чи апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи
постанову. Наслідки недотримання порядку подання касаційної скарги визначено
п.2 ч.1 ст.111-3 ГПК  України, згідно
якого касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо
скаргу надіслано інакше ніж через місцевий або апеляційний господарський суд.
Як випливає з приписів даної норми, законодавцем покладено обов'язок на суд
повернути касаційну скаргу без розгляду у випадку порушення скаржником порядку
подання касаційної скарги, передбаченого ст. 109 ГПК України.

Оскаржуючи постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 26.11.2007р., приватний
підприємець ОСОБА_1.  подав касаційну
скаргу безпосередньо на адресу Вищого господарського суду України, тим самим порушивши
приписи ст. 109 ГПК України, а тому Вищий господарський суд України не має
права прийняти до розгляду касаційну скаргу на постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 26.11.2007р. і зобов'язаний її повернути.

Невиконання даної правової норми
тягне правовий наслідок, передбачений п.2 ч.1 ст.111-3 ГПК України, імперативом
якої на господарський суд касаційної інстанції покладено обов'язок не прийняти
і повернути касаційну скаргу без розгляду, якщо скаргу надіслано інакше, ніж
через господарський суд, що прийняв оскаржуване рішення.

Крім того, згідно ч.4 ст.111 ГПК
України, яка визначає форму і зміст касаційної скарги, до касаційної скарги
додаються докази надсилання копії касаційної скарги іншій стороні. Отже даною
імперативною нормою на

приватного підприємця ОСОБА_1.
покладено обов'язок додати докази надіслання та надіслання саме копії
касаційної скарги іншій стороні.

Відповідно до ч. 1 ст.  21 ГПК України сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

При цьому, частиною 2 та 3 статті
21 ГПК України визначено, що позивачами є підприємства та організації, що
подали позов, а відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено
позовну вимогу.

Проте, в порушення вищенаведених
правових норм процесуального закону,
приватний підприємець ОСОБА_1. не надав жодних доказів надіслання копії
касаційної скарги іншій стороні у справі, а саме Відкритому акціонерному товариству
“Сімферопольське спеціалізоване автопідприємство №1202” та ОСОБА_2., про що
було складено акт Вищого господарського суду України від 15.01.2008р.
№3.2-10/52

Згідно із ч. 3 ст. 111-3 ГПК
України касаційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги (подання) не додано доказів надіслання її копії іншій
стороні (сторонам) у справі.

Після усунення зазначених недоліків
скаржник не позбавлений можливості подати належно оформлену касаційну скаргу у
порядку, встановленому розділом ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст. 86, 111, п.п. 2, 3   ч. 1 ст.
111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий Господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємця
ОСОБА_1. а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від
26.11.2007р. у справі №2-8/1770.1-2006 Господарського суду Автономної
Республіки Крим повернути без розгляду.

Головуючий - суддя
Кривда Д.С.

судді
Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.