КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

18.03.08 р.                                                                                          № 22/335

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Писана Т.О (доповідач по справі),

суддів:

Мостової Г. І.

Фаловської І.М.

секретар судового засідання Рустам’ян Е.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Кульчицький С.О. –представник за дов. б/н від 25.02.2007р.; Татаринов О.С. –директор;

від відповідача: не з’явились;

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Лубенський м’ясокомбінат»на рішення господарського суду Полтавської області від 28.12.2007р.,

у справі №22/335 (Георгієвський В.Д.)

за позовом приватного підприємства «Евальдо», м. Черкаси,

до           відкритого акціонерного товариства «Лубенський м’ясокомбінат», м. Лубни,

про стягнення 235915,89 грн.

в с т а н о в и в:

06.11.2007р. до господарського суду Полтавської області звернулось приватне підприємство «Евальдо»з позовом до відкритого акціонерного товариства «Лубенський м’ясокомбінат»про стягнення 235915,89 грн. за договором поставки №92 від 18.07.2007р.

Заявою від 28.12.2007р. позивач відмовився від позовних вимог щодо стягнення неустойки у сумі 3420 грн. та штрафу у сумі 7495,89 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 28.12.2007р. у справі №22/335 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача 225000,00 грн. заборгованості, 2250,03 грн. витрат на оплату державного мита, 112,54 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; припинено провадження у справі щодо стягнення неустойки у сумі 3420 грн. та штрафу у сумі 7495,89 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду відповідач звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач (апелянт) cвого представника у судове засідання не направив, про його час і місце був повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, а його представник в усних поясненнях під час судового засідання проти вимог апеляційної скарги заперечив, оскільки вважає її необґрунтованою, а оскаржене рішення суду першої інстанції - законним та таким, що відповідає матеріалам справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, між сторонами був укладений договір поставки м’ясної продукції №92 від 28.07.2007р. (далі –договір), відповідно до умов якого ВАТ «Лубенський м’ясокомбінат»продає, а ПП «Евальдо»купує м'ясо та м’ясопродукти виробництва України на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата здійснюється на умовах 100% передплати.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що поставка товару має бути виконана у відповідності зі строками, узгодженими між сторонами в специфікаціях, які є невід’ємною частиною цього договору.

18.07.2007р. між сторонами була підписана специфікація №1 до договору, згідно з якою відповідач зобов’язувався відвантажити товар протягом трьох тижнів з моменту надходження передплати на рахунок товариства.

23.07.2007р. на підставі рахунку-фактури №ЛМ-0000138 від 18.07.2007р. позивач перерахував на рахунок відповідача кошти у сумі 225000,00 грн. за м’ясну продукцію, що підтверджується платіжним дорученням №16 від 23.07.2007р.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором.

Відповідно до умов договору та специфікації, відвантаження товару мало бути здійснено відповідачем 14.08.2007р. Доказів виконання відповідачем свого обов’язку у справі немає, отже в зазначений термін відповідач не відвантажив товар, чим порушив умови договору.

14.09.2007р. позивач направляв на адресу відповідача вимогу про поставку оплаченого товару або повернення сплачених грошових коштів. Дана вимога залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

За оцінкою колегії суддів господарським судом було правомірно визнано позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Скаржник в апеляційній скарзі стверджує, що позивачем, в порушення ст. 54 ГПК України до позовної заяви не додано обґрунтованого розрахунку суми, що підлягає стягненню. Таке твердження не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявний розрахунок суми боргу до позовної заяви (а.с. 41), який був наданий позивачем на виконання вимог ухвали господарського суду Полтавської області від 11.12.2007р.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції протиправно було відмовлено йому у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Таке твердження скаржник мотивує тим, що через відсутність розрахунку суми боргу, він не міг надати свої заперечення суду. Колегія суддів вважає необґрунтованим таке посилання скаржника, оскільки як було зазначено вище, розрахунок суми боргу був наданий суду. Крім того, відсутність розрахунку не заважало надати суду свої заперечення на позов. Також, слід врахувати, що судом першої інстанції було відкладено розгляд справи у судовому засіданні від 11.12.2007р. у зв’язку з ненаданням відповідачем відзиву та неявкою представника.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що позивач перерахував кошти 20.07.2007р., хоча рахунок, за яким були перераховані кошти, був дійсний до сплати до лише 20.07.2007р. Проте, колегія суддів вважає, що таке прострочення не звільняє відповідача від обов’язку повернути сплачені позивачем кошти, оскільки така сплата фактично була здійснена позивачем, кошти надійшли на рахунок відповідача, у відповідності до умов договору, а саме у вигляді 100% передплати, водночас відповідач в порушення умов договору не виконав свої зобов’язання за договором поставки.

Колегія суддів, на підставі наявних в справі матеріалів, дійшла до висновку що відповідно до ст. 43 ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив подані сторонами докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну правову оцінку, на підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Лубенський м’ясокомбінат»на рішення господарського суду Полтавської області від 28.12.2007р. у справі №22/335 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Полтавської області від 28.12.2007р. у справі №22/335 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя:                                                                      Писана Т.О

Судді:

Мостова Г. І.

Фаловська І.М.

Дата відправки 21.03.08