ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"14" лютого 2008 р.

справа № 5020-5/022

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до Міської лікарні № 3 (99001 м. Севастополь, вул. Надеждінців, 15)

про стягнення заборгованості в розмірі 155235,05 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач - Охріменко Вікторія Ігорівна, юрисконсульт, довіреність № 12/0/2-08 від 02.01.08, ВАТ "ЕК "Севастопольенерго";

Відповідач - Бакшеєв В'ячеслав Веніамінович, представник, довіреність № 60 від 30.01.08, Міська лікарня № 3;

Суть спору:

Позивач, ВАТ “Енергетична компанія Севастопольенерго”, звернувся до суду з позовом до відповідача, Міської лікарні № 3, про стягнення заборгованості в розмірі 155235,05 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору № 286 від 02.02.2004.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі (вх. № 2722 від 14.02.2008).

Відповідач в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України звернувся з клопотанням розстрочити виконання рішення суду на п’ять років у зв'язку з важким матеріальним положенням.

Представник позивача не заперечує проти задоволення вказаного клопотання.

Представникам сторін роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази, заслухавши представників сторін, суд

встановив:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2002 № 475 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.2002 № 928.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

02.02.2004 між ВАТ ЕК “Севастопольенерго” та Міською лікарнею № 3 укладений Договір № 286 про постачання електричної енергії строком дії із дня підписання по 31.12.2004. Він вважається продовженим на наступний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору. (арк. с. 10-16).

Цей договір не був розірваний. Сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2004 і на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало Міську лікарню № 3 електроенергією, а Міська лікарня № 3 користувалося нею і частково оплачувало спожиту електроенергію, що є проявом погодження сторін на продовження договірних відносин.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” слід вважати, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а Міська лікарня № 3 користувалось електроенергією на підставі Договору № 286 від 02.02.2004 (далі –Договору).

Відповідно до п. 3.1.5 договору постачальник має право безперешкодного доступу до систем обліку електроенергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електроенергії, контролю дотримання режимів споживання електроенергії та умов договору.

Згідно з п. 4.2.3 Договору споживач сплачує постачальнику електроенергії вартість електроенергії, розраховану виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів (відповідно до методики НКРЕ) у випадку споживання електроенергії крім схем обліку електроенергії та інших порушень, визначених методичними рекомендаціями НКРЕ.

26.09.2007 представниками позивача була проведена перевірка стану розрахункових приладів обліку відповідача за адресою: м. Севастополь, вул. Надуждінців, 15 (у присутності представника відповідача).

Перевіркою встановлено, що споживач порушив Правила користування електричною енергією шляхом самовільного підключення електроустановок, та струмоприймачів до мереж позивача.

Згідно з п. 6.41 Правил користування електричною енергією у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

На підставі виявлених порушень представником позивача у присутності представника відповідача був складений акт № 0096967 від 26.07.2007 (а.с. 17). Представник відповідача від підписи відмовився.

Відповідно до п. 7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 р. за № 782/12656 позивач здійснив розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії (а.с. 19) та виставив рахунок № 49336 від 03.10.2007 на суму 152573,64 грн.

Таким чином, заборгованість відповідач перед позивачем за недораховану електричну енергію складає 152573,64 грн.

Згідно з п. 4.2.1 Договору за недотримання строків платежів, передбачених п. 2.2.4, п. 2.2.5 Договору, вказаних у додатку “Порядок розрахунків”, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення. Пеня нараховується з 3 дня після дати остаточного розрахунку, вказаної в додатку № 6. Сума пені нараховується Споживачу до дня ліквідації заборгованості та включається у платіжну вимогу окремою строчкою.

Відповідно до п. 8.6 Договору у випадку несвоєчасної оплати обумовлених даним порядком платежів Постачальник здійснює нарахування Споживачу нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статті 546 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 виконання зобов’язань може забезпечуватися пенею.

Позивачем нарахована пеня в сумі 2242,26 грн., яка підлягає стягненню.

Відповідно до п. 4.2.4 договору споживач, який прострочив виконання грошового зобов’язання за вимогою постачальника зобов’язаний оплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 процентів річних з простроченої суми боргу.

Суму основного боргу позивач просить стягнути з урахуванням 3% річних.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотку річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

15.07.2005 Інформаційним листом № 3.2.-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох процентів річних та індексу інфляції, що передбачені статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов'язаннями боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

Відповідно наданому позивачем розрахунку, сума 3% річних складає 419,15 грн.

Все вищевказане дає суду право для висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідач в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України звернувся з клопотанням розстрочити виконання рішення суду на п’ять місяців у зв'язку з важким матеріальним положенням.

Згідно статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на сплату державного мита в сумі 155,24 грн. та інформаційне –технічного забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 82 –85, 115, 116, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Комунального закладу „Міська лікарня № 3” (99001 м. Севастополь, вул. Надеждінців, 15, код ЕДРПОУ 05483670, р/р 0 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, ЕДРПОУ 05471081, р/р 168 в СМВ № 4548 ВАТ “Державний Ощадний Банк України”, МФО 384027) заборгованість по активної електроенергії в сумі 152573,64 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          Стягнути з Комунального закладу „Міська лікарня № 3” (99001 м. Севастополь, вул. Надеждінців, 15, код ЕДРПОУ 05483670, р/р 0 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, ЕДРПОУ 05471081, п/р 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Києва, МФО 300506) пеню в розмірі 2242,26 грн., 3% річних в розмірі 419,15 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.          Стягнути з Комунального закладу „Міська лікарня № 3” (99001 м. Севастополь, вул. Надеждінців, 15, код ЕДРПОУ 05483670, р/р 0 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, ЕДРПОУ 05471081, п/р 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Києва, МФО 300506) витрати по сплаті державного мита в сумі 155,24 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.          Розстрочити виконання рішення строком на п’ять років.

Суддя І. В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

18.02.2008

Розсилка:

1.          ВАТ “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

2.          Міська лікарня № 3 (99001 м. Севастополь, вул. Надеждінців, 15)

3.          Справа

4.          наряд