МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
м.Київ,  вул.Жилянська 58-б
№ 11/66
Київський міжобласний апеляційний
господарський суд у складі колегії:
головуючого судді:                    Писаної  Т.О (доповідач по справі),
суддів:
при секретарі судового засідання
за участю представників:
від позивача:          не з'явились
від відповідача:          Очередько Т.О., Кривчун Н.О. -за
від прокуратури:          Стояновський Є.О.
розглянувши апеляційне подання
військової прокуратури Полтавського гарнізону в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України на рішення господарського суду Полтавської області
від 16.10.2008 року по справі №11/66 (суддя Плеханова Л.Б.)
за позовом          військової
прокуратури Полтавського гарнізону, м. Полтава в інтересах держави в особі
Міністерства оборони України, м. Київ
до          Чорнухинської
районної ради, смт. Чорнухи, Черкаська область
про          скасування
свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності за
Заступник військового прокурора
Полтавського гарнізону звернувся до господарського суду Полтавської області з
позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до
Чорнухинської районної ради про визнання незаконним та скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно серії САВ №655067 від 11.07.2007р. та про
визнання за державою в особі Міністерства оборони України права власності на 1
поверхову будівлю призовної дільниці Лохвицько-Чорнухинського ОРВК та гаражне
приміщення в смт. Чорнухи по вул. Леніна 28.
Рішенням господарського суду
Полтавської області від 16.10.2008 року в позові відмовлено повністю з тих
підстав, що позивачем не доведена його участь у будівництві та реконструкції
спірних приміщень та не доведено набуття права власності.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням господарського суду Полтавської області заступник військового
прокурора Полтавського гарнізону звернувся до Київського міжобласного
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 27.10.2008 року
№2105, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, та
прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В
обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на
те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального
права.

Представник прокуратури в судовому
засіданні доводи апеляційного подання підтримав.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним
чином повідомлений.

Відповідач у судове засідання,
призначене на 12.12.2008 року надав письмовий відзив та витребувані апеляційним
судом додаткові документи. Проти апеляційної скарги відповідач заперечив.

Дослідивши матеріали справи та
наявні докази, обговоривши доводи апеляційного подання, апеляційний
господарський суд дійшов до висновку, що апеляційне подання підлягає частковому
задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає частковому
скасуванню.

Згідно із ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у
першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК
України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
(подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи
та наданих представниками сторін пояснень, 1917 року в смт. Чорнухи була
збудована будівля, в якій починаючи з 1973 року на площі 297 квадратних метрів
розміщувався Чорнухинський РВК. Документи на будівлю не збереглися. Окрім
Чорнухинського РВК дане приміщення починаючи з 01.05.2004р. на підставі
договору оренди використовувало, також, управління праці та соціального
захисту. З 01.06.2007р. військовий комісаріат дане приміщення використовує лише
в частині 27 квадратних метрів. Як встановлено місцевим господарським судом,
спірне приміщення розташоване в смт. Чорнухи по вул. Леніна 28.

Матеріали справи свідчать, що не зважаючи
на фактичне використання спірного приміщення, технічний паспорт на вказане
приміщення виготовлений не був та ні за яким суб'єктом не було оформлене право
власності на це приміщення, зокрема, про дану обставину йдеться в листі
квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави МО України від 13.12.2007р. №2822
направленому військовому прокурору Полтавського гарнізону (а.с.91).

Крім того, із листів Чорнухинської
селищної ради від 22.03.2005р. №41 (а.с.6), Чорнухинської районної ради від
29.09.2006р. №01-16/99 (а.с.8), квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави
МО України від 22.03.2004р. №318 (а.с.9) вбачається, що спірне приміщення
взагалі не перебувало на балансі, обліку чи у власності у будь-якого суб'єкта.

Таким чином, апеляційним судом
встановлено, що до 11.07.2007р. це приміщення не перебувало на балансі, обліку
чи у власності у будь-якого суб'єкта.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.

Як свідчать матеріали справи,
спірна будівля не була побудована сторонами у справі як новостворене майно.
Відсутні докази отримання спірного майна у власність сторін внаслідок укладення
правочинів про відчуження (купівля-продаж, дарування, тощо). Фактично,
матеріали справи свідчать, що спірне приміщення до 11.07.2007р. було
безхазяйним у відповідності до положень ст. 335 ЦК України, оскільки власник
приміщення був відсутній. В такому випадку, вказаною статтею передбачений
порядок набуття права власності на безхазяйну нерухому річ, зокрема передача у
комунальну власність за рішенням суду згідно з ч. 2 цієї статті.

Разом з тим, прокурор звернувся з
вимогою про визнання за державою в особі Міністерства оборони України права
власності на спірну будівлю на підставі ст. 344 ЦК України за набувальною
давністю.

Згідно з ч. 1 ст. 344 УК України,
право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за
рішенням суду, зокрема, у випадку, коли особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном, продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти
років, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004р., а
п. 8 цих положень встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, визнання права власності
за набувальною давністю не може мати місця раніше 1 січня 2011р., про що
встановлено у Постанові Верховного Суду України від 16.08.2005р. у справі
№8/509.

Набувальна давність поширюється на
випадки фактичного, без титульного (незаконного) володіння чужим майном.
Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування
набувальної давності. Так, Чорнухинський РВК починаючи з 01.06..2007р. спірний
об'єкт використовує фактично лише частково, що встановлено вище, іншу частину
спірного об'єкту використовує управління праці і соціального захисту населення.
Все приміщення на момент подання даного позову є власністю територіальної
громади на підставі свідоцтва про права власності. Крім того, суб'єктом набувальної
давності може бути лише фізична чи юридична особа, а не держава.

Враховуючи наведене, позовна вимога
щодо визнання за державою в особі Міністерства оборони України права власності
на спірну будівлю на підставі ст. 344 ЦК України за набувальною давністю не
підлягає задоволенню.

Колегією суддів встановлено також
наступне. Відповідно до архівної довідки Чорнухинської районної державної
адміністрації Полтавської області від 30.01.2008р. №07 вбачається, що починаючи
з 1973р. вчинялися дії щодо передачі приміщення, в якому розміщувався районний
військовий комісаріат, на баланс Чорнухинської
селищної ради народних депутатів трудящих. Однак, у матеріалах справи
відсутні докази відповідної передачі. Разом з тим, 20.06.2006р. військовий
комісар Лохвицько-Чорнухинського ОРВК звертається з листом №860 (а.с. 30) до
голови Чорнухинської райдержадміністрації
про винесення рішення щодо передачі на утримання Чорнухинської
райдержадміністрації будівлю площею 296,8 квадратних метрів та господарські
приміщення, які знаходяться в смт. Чорнухи по вул. Леніна, 28. Одночасно, у
даному листі заявник просив закріпити відповідальними за передані на утримання
відповідні приміщення Чорнухинське Управління праці та соціального захисту
населення з подальшою передачею на баланс місцевих органів влади з оформленням
відповідних документів.

З таким саме зверненням військовий
комісар Лохвицько-Чорнухинського ОРВК звертається з листом №1506 від
26.10.2006р. (а.с. 27) до голови Чорнухинської районної ради щодо прийняття на
баланс та повне утримання приміщення призовної дільниці
Лохвицько-Чорнухинського ОРВК, яка розташована в смт. Чорнухи по вул. Леніна,
28. Дане звернення згідно з резолюцією від 27.10.2006р. було запропоновано до
розгляду на сесії.

У матеріалах справи (а.с.31)
міститься рішення четвертої сесії п'ятого скликання Чорнухинської районної ради
від 31.10.2006р. про прийом-передачу приміщень призовної дільниці
Лохвицько-Чорнухинського ОРВК безоплатно у спільну власність територіальних
громад району на баланс управління праці та соціального захисту населення
райдержадміністрації. До рішення доданий відповідний акт приймання-передачі
(а.с.32).

11.07.2007р. було виготовлене
свідоцтво про право власності серії САВ№655067 на спірне нерухоме майно за
територіальною громадою Чорнухинського району в особі Чорнухинської районної
ради. Копія свідоцтва міститься в матеріалах справи (а.с.10). Згідно з цим
свідоцтвом, підставою його виготовлення є рішення від 25.04.2007р., яке до
матеріалів справи надане не було і відповідно до п. 4 ухвали Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 18.11.2008р. у даній справі
було витребуване від відповідача.

На виконання вимоги апеляційного
суду Чорнухинською районною радою надане рішення від 25.04.2007р., оригінал
якого був оглянутий в судовому засіданні, а копія залучена до матеріалів
справи. Рішення, на підставі якого видане оскаржуване свідоцтво, у судовому
порядку не скасоване.

Прокурор, також, заявив вимогу про
визнання незаконним та скасування вказаного вище свідоцтва про право власності
серії САВ№655067 від 11.07.2007р.. Однак, даний документ лише посвідчує право
на нерухомість, у зв'язку з чим він не може виступати предметом спору, оскільки
не має статусу акта державного чи іншого органу, а видається на підставі та на
виконання рішень уповноважених на це органів про надання нерухомості у
власність.

Враховуючи наведене позовні вимоги
в цій частині не можуть бути задоволені, оскільки провадження в цій частині
підлягає припиненню на підставі п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

До матеріалів справи прокурором
були надані документи, які свідчать про здійснення реконструкції спірного
приміщення силами військового комісаріату господарським способом. Колегія
апеляційного суду їх дослідила та встановила, що дані документи не можуть бути
доказами в обґрунтування правомірності заявлених вимог щодо визнання права
власності у порядку ст. 344 ЦК України, а саме за набувальною давністю,
оскільки підставою набуття відповідного права власності Кодексом визначена
наявність інших обставин, які досліджені апеляційним судом в даній
постанові.

Враховуючи викладене, колегія
суддів, на підставі наявних в справі матеріалів, дійшла до висновку що
відповідно до ст. 43 ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив
подані сторонами докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну
правову оцінку, на підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення в частині
відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за
набувальною давністю, однак місцевий господарський суд безпідставно розглянув
іншу вимогу про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності
на нерухоме майно серії САВ №655067 від 11.07.2007 року, спір щодо якої не
підлягає вирішенню в господарських судах, а тому апеляційне подання підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський міжобласний
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання військової
прокуратури Полтавського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства
оборони України на рішення господарського суду Полтавської області від
16.10.2008 року по справі №11/66 задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду
Полтавської області від 16.10.2008 року по справі №11/66 в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно серії САВ №655067 від 11.07.2007р. скасувати
та припинити провадження в цій частині. В решті рішення залишити без змін.

3.          Матеріали справи №11/66 року
повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий суддя:
Писана  Т.О

Судді:

Корсакова Г.В.

Рудченко С.Г.

Дата
відправки  15.12.08