ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.01.2008 року                                                            Справа № 7/36

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                               Іноземцевої Л.В.

суддів                                          Бородіної Л.І.

Якушенко Р.Є.

Склад судової колегії призначено розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 20.12.2007

при секретарі

судового засідання           Шабадаш Д.С.

за участю представників сторін:

від позивача          - не прибув;

від відповідача –не прибув

Розглянув Сільськогосподарського товариства

апеляційну скаргу з обмеженою відповідальністю

„Машинно-технологічна станція „Альянс”,

смт. Білокуракіне Луганської області

на рішення

господарського суду                     Луганської області

від                                         27.11.2007

у справі            № 7/36 (суддя Калашник Т.Л.)

за позовом          Сільськогосподарського товариства

з обмеженою відповідальністю

„Машинно-технологічна станція „Альянс”,

смт. Білокуракіне Луганської області

до відповідача          Сільськогосподарського товариства

з обмеженою відповідальністю

„Агрофірма „Партнер”,

смт. Білокуракіне Луганської області

про           стягнення 16609 грн. 92 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.11.2007 у справі № 7/36 (суддя Калашник Т.Л.) відмовлено у задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Машинно - технологічна станція „Альянс”, смт.Білокуракіне Луганської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Партнер”, смт.Білокуракіне Луганської області про стягнення 16609 грн. 92 коп. боргу за дизельне паливо.

Суддя –доповідач

Л.В.Іноземцева

Рішення суду з посиланням на частини 2, 3 статті 180 Господарського Кодексу України (далі по тексту –ГК України) мотивовано відсутністю договірних стосунків на поставку дизельного пального, сторонами не досягнуто домовленості з усіх істотних умов договору щодо предмету, ціни, та строку дії договору.

З огляду на правила статті 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІ/ „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” накладна № 725 від 28.07.2004 не містить усіх необхідних реквізитів, що виключає можливість підтвердження факту здійснення господарської операції купівлі –продажу дизельного пального.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Машинно- технологічна станція „Альянс” (СТОВ „Машинно - технологічна станція „Альянс”) - позивач у справі не погодилось з прийнятим рішенням і подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Висновок суду про відсутність усіх необхідних реквізитів у накладній № 725 від 28.07.2004 не відповідає обставинам справи. Спірна накладна є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції у якій чітко зазначено: назва документу, дата і місце його складання, назва підприємства, зміст і обсяг господарської операції, одиниця виміру, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та особисті підписи осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції. Пункти 1, 2 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” не передбачають обов”язковість наявності господарської операції у вартісному виразі, а передбачають лише необхідність зазначення одиниці виміру господарської операції, яка чітко була зазначена як „літрів”.

Господарський суд не дав відповідної оцінки копії довідки ДП „Білокуракінська нафтобаза” № 7 від 26.02.2007 у підтвердження ціни дизельного палива на момент укладання угоди купівлі – продажу в порядку частини 4 статті 632 та статті 691 Цивільного Кодексу України (далі по тексту –ЦК України).

Також суд першої інстанції всупереч статті 84 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) не вирішив питання про часткове повернення державного мита у зв”язку із зменшенням позовних вимог.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Партнер” (СТОВ „ Агрофірма „Партнер”) – відповідач у справі відзив на апеляційну скаргу не подало.

Представники сторін у судове засідання апеляційної інстанції 14.01.2008 не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду справи у зв”язку з неможливістю забезпечити участі представників сторони не заявляли, а тому справа розглядається відповідно до статті 101 ГПК України, за наявними в ній матеріалами, без участі представників сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

в с т а н о в и в:

28.07.2004 СТОВ "Агрофірма "Партнер" - відповідачем у справі виписана довіреність серії ЯЗТ № 942247 на ім”я Сушкова Віктора Даниловича на отримання від СТОВ " Машинно - технологічна станція "Альянс" - позивача у справі дизельного палива у кількості 4220 літрів, з позначкою - в борг (а. с. 7).

28.07.2004 позивачем виписана накладна № 725 на дизельне пальне у кількості 4220 літрів. У накладній є посилання на те, що вказаний товар був відпущений СТОВ "Агрофірма "Партнер" через Сушкова В.Д. та вона містить підписи чотирьох осіб, без зазначення їх посад та прізвищ.

У накладній є також відмітка „у борг”. Ціна та загальна вартість пального в накладній не вказана (а. с. 6).

28.11.2006 позивач звернувся до відповідача з претензією № 626 про сплату боргу за отримане дизельне паливо в сумі 16609 грн. 92 коп. (а. с. 8).

27.12.2006 відповідач вимоги позивача за претензією № 626 відхилив (а. с. 9).

23.01.2007 СТОВ "Машинно - технологічна станція "Альянс" подало позов у господарський суд Луганської області до СТОВ "Агрофірма "Партнер” про стягнення 12238 грн. 00 коп. заборгованості за 4220 літрів дизельного палива, реалізованого відповідачу за угодою купівлі - продажу на підставі накладної № 725 (згідно заяви про уточнення позовних вимог) (а. с. 65).

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.11.2007 у задоволенні позовних вимог відмовлено з підстав викладених вище.

Додатково апеляційною інстанцією встановлено, що рішенням господарського суду Луганської області, залишеним без змін апеляційною та касаційною інстанціями, у справі № 6/121пд відмовлено у задоволенні позову СТОВ "Машинно - технологічна станція "Альянс" до СТОВ "Агрофірма "Партнер” про визнання дійсним договору купівлі –продажу 4220 літрів дизельного палива за накладною № 725 від 28.07.2004 (а. с. 47 - 54).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивач вважає, що накладна № 725 підтверджує здійснення господарської операції купівлі –продажу дизельного палива на суму 12238 грн. 00 коп., що стало підставою для звернення його з цим позовом до суду.

Проте, ця вимога позивача не відповідає вимогам чинного законодавства і є документально необґрунтованою.

Місцевий суд правомірно вказав, що чинне законодавство, зокрема, стаття 181 ГК України допускає укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (частина 2 статті 180 ГК України).

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 ГК України).

У даному випадку, враховуючи зміст накладної № 725, сторони не узгодили ані предмет договору (купівля –продаж, позика), ані ціну договору.

Отже місцевий суд дійшов вірного висновку, що сторонами не досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору і правомірно відмовив у задоволенні позову, оскільки факт здійснення господарської операції купівлі –продажу матеріалами даної справи не підтверджується.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального законодавства, зокрема, статті 47 ГПК України при неповерненні державного мита з огляду на зменшення розміру позовних вимог, апеляційною інстанцією також відхиляються за необґрунтованістю.

Відповідно до статті 47 ГПК України державне мито підлягає поверненню у випадках і в порядку, встановленому законодавством.

Випадки повернення державного мита передбачені статтею 8 Декрету Кабінету Міністрів від 21.01.1993 № 7-93 „Про державне мито” (далі по тексту –Декрет № 7-93).

Зменшення позивачем розміру позовних вимог в ходу судового розгляду справи відповідно до статті 8 Декрету № 7-93 не є підставою для часткового повернення державного мита.

У роз”ясненні Вищого господарського суду України від 04.03.1998 № 02-5/78 „Про деякі питання практики застосування розділу І/ Господарського процесуального кодексу України” також вказано, якщо позивач зависив ціну позову, або у процесі розгляду спору зменшив позовні вимоги, або господарський суд відмовив у стягненні певних сум, державне мито у цій частині не повертається (п. 4.2 роз”яснення).

Враховуючи викладене апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Машинно - технологічна станція „Альянс” задоволенню не підлягає, суд першої інстанції повно і всебічно з”ясував фактичні обставини справи і при постановлені рішення не порушив норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті державного мита за апеляційною скаргою покладаються на позивача – заявника апеляційної скарги.

Результати апеляційного провадження у справі № 7/36 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Машинно - технологічна станція „Альянс” на рішення господарського суду Луганської області від 27.11.2007 у справі № 7/36 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 27.11.2007 у справі № 7/36 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 21.01.2008.

Головуючий суддя Іноземцева Л.В.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Якушенко Р.Є.