СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 лютого 2008 року

Справа № 2-10/11147-2005

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Ткаченка М.І.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Тітков С.Я.) від 30.08.2005 по справі № 2-10/11147-2005

за позовом           Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (пр. Кірова, 51-52/10-а,Сімферополь,95017)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" (Північна промзона ДАК "Титан",Армянськ, Красноперекопський р-н,96012)

про стягнення 6804,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

01.07.2005 року Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" про стягнення суми штрафних санкцій в розмірі 6804,00 грн. за нестворення нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2004 році, а також про звернення стягнення на майно божника.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2005 (суддя Тітков С.Я.) у справі № 2-10/11147-2005 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" на користь Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів заборгованість у сумі 6804,00 грн., на користь Державного бюджету України - 102,00 грн. державного мита, на користь Державного підприємства „Судовий інформаційний центр” - 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовлено (а.с. 20-21).

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" у 2004 році не створило належним чином одне робоче місце для працевлаштування інвалідів у розмірі, передбаченому статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-ХII від 21.03.1991. Тому, на підставі статті 20 цього Закону за нестворене 1 місце стягнуто 6804,00 грн. У задоволенні вимог про звернення стягнення на майно відповідача відмовлено з посилкою на статтю 121 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке звернення допускається як виняток при наданні доказів наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

Не погодившись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати повністю. Сторона вважає, що судом неповно з’ясовані обставини, які мають значення для справи та вважає відсутнім склад правопорушення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим", відповідальність за яке встановлено статтею 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-XII від 21.03.1991 (а.с. 31-36).

На думку апелянта, судом не було прийнято до уваги те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" була передбачена вакансія в штатному розкладі (тобто, компанія мала можливість працевлаштувати інваліда), але не було направлено інваліда на працевлаштування, а також не було звернень інваліда самостійно. Обов’язок працевлаштувати інваліда виникає тільки при наявності відповідної пропозиції органів, зазначених у статті 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-XII від 21.03.1991 чи у випадку звертання інваліда самостійно. Лише у випадку відмови Товариством з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" від працевлаштування інваліда, тобто від укладення з ним трудового договору, воно повинне сплатити штрафну санкцію, передбачену вказаним Законом. Такої відмови у Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" не було.

У відзиві на апеляційну скаргу Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим –без змін.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.12.2005 року (колегія суддів у складі: суддя Лисенко В.А. –головуючий, судді Антонова І.В., Заплава Л.М.) рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2005 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2007 року постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.12.2005 року було скасовано з процесуальних підстав (спір був заявлений і розглянутий за нормами Господарського процесуального кодексу України судами першої та другої інстанцій), справу направлено до Севастопольського апеляційного господарського суду на новий розгляд за правилами адміністративного судочинства (а.с. 86-88).

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року розгляд апеляційної скарги призначено на 21.02.2008 року.

В судове засідання представники сторін не з’явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Позивач направив клопотання про розгляд скарги без свого представника. Від відповідача надійшла телеграма з клопотанням відкласти розгляд апеляційної скарги у зв’язку з відрядженням представника.

Згідно частині 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників сторін, оскільки їх явка не визнана обов’язковою, відповідач у своєму клопотанні не надав поважних причин неприбуття в судове засідання свого представника, матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін.

Позивач 08.02.2008 надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2005 року залишити без змін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів (форма №10-ПІ) за 2004 рік, наданого відповідачем позивачу 03.02.2005 року, на підприємстві середньоблікова кількість штатних працівників облікового складу склала 26 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” склала 1 особу; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність, склала 0 осіб; середньорічна заробітна плата штатного працівника підприємства склала 6803,85 грн., фонд оплати праці штатних працівників склав 176,9 тисяч грн. (а.с. 4) (176900 грн. : 26 осіб = 6803 грн. 85 коп.).

Відповідно до статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-XII від 21.03.1991 для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4 % від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік –у кількості одного робочого місця, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" у 2004 році повинно було створити 1 робоче місце для працевлаштування інваліда. Цього підприємством зроблено не було, що підтверджується формою № 10-ПІ від 31.01.2005 (а.с. 4).

Згідно статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-XII від 21.03.1991 підприємства (об’єднання), установи і організації, крім тих, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною 1 статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньоїрічної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Середньорічна заробітна плата штатного працівника на підприємстві відповідача у 2004 році, згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів форми № 10-ПІ, склала 6803,85 грн.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, підприємства, де кількість працюючих інвалідів менша від установленої нормативом, передбаченим частиною 1 статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-XII від 21.03.1991, сплачують відповідним відділенням Фонду штрафні санкції. Штрафні санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

Тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності нарахування Кримським республіканським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафних санкцій у розмірі 6804,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" за нестворення нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2004 році. Надані в матеріали справи із 12 всього 4 звіти форми Ф-3ПН за січень, лютий, квітень, травень 2004 року свідкують, що підприємству необхідні робітники, робота яких пов’язана з відрядженнями та спеціальним допуском, шкідливими умовами праці, тобто розраховані не на інвалідів (а.с. 80-83).

Судова колегія також погоджується з висновком господарського суду першої інстанції в частині відмови в позові щодо вимоги позивача про звернення стягнення на майно відповідача. Суд першої інстанції прийняв таке рішення на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої звернення стягнення на майно боржника допускається тільки як виняток при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Аналогічні положення містяться у статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України. Господарський суд Автономної Республіки Крим вірно керувався статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, оскільки під час прийняття ним 30.08.2005 року рішення Кодекс адміністративного судочинства України ще не вступив в законну силу. Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги позивача про звернення стягнення на майно боржника –це питання , пов’язане з виконанням судового рішення, а оскільки рішення суду по даній справі не вступило в законну силу та ще не виконувалося, підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Враховуючи наведене, апеляційна інстанція вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" не має, а рішення господарського суду першої інстанції прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, при повно встановлених обставинах справи, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбова компанія "Крим" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2005 року у справі № 2-10/11147-2005 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, передбачені ст.ст. 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                            З.Д. Маслова

Судді                                                                                          М.І. Ткаченко

О.Л. Котлярова