ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.08 р.                     Справа № 21/183

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Омега” м. Баранівка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Славтранссервіс” м. Краматорськ

про стягнення 11 416,64грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: не з’яв.

відповідача: Масалітін С.М. – за дов.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Омега” звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Славтранссервіс” про стягнення заборгованості за надані у травні 2008 року автопослуги (перевезення вантажу автомобільним транспортом Iveko AM 5103 AI / AM 2882 XX за маршрутом м. Чудово (Росія) – м. Донецьк (Україна)) з урахуванням індексу інфляції за період березень – липень 2008р. у загальній сумі 11 416,64грн., у тому числі:

-          10 500,00грн. заборгованості;

-          916,64грн. інфляційних.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що:

- на виконання умов укладеного між сторонами договору № 14/05/08 від 14.05.08р. і поданої відповідачем заявки № 1 від 14.05.08р. товариством було здійснене перевезення шоколадних виробів з Росії в Україну за маршрутом м. Чудово – м. Донецьк, оплату якого (перевезення) відповідач до теперішнього часу не здійснив;

- рахунок-фактура № СФ-0000094 від 21.05.08р. на оплату наданих автопослуг разом з міжнародною товарно-транспортною накладною СМR № 0129578, договором, заявкою, податковою накладною і актом виконаних робіт були надіслані відповідачеві рекомендованим листом 03.06.08р.;

- договір і заявку відповідач підписав, підписи скріпив печаткою підприємства і повернув ТОВ “Омега”, а оплату наданих послуг протягом 15-ти днів від дня отримання оригіналів СМR і рахунку, як це передбачено п.4 “d” договору, не здійснив і заборгованість до цього часу не погасив;

- відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідач позов не визнав з посиланням на неналежне виконання перевізником взятих на себе зобов’язань, а саме - подання під завантаження автомобіля, який не відповідав вимогам транспортування шоколадних виробів; не інформування замовника про те, що температура навколишнього середовища занадто висока для перевезення вантажу, поданий ним транспорт є непридатним для перевезення подібного товару, перевезення саме цим автомобілем може призвести до псування шоколаду. Неналежне виконання своїх обов’язків перевізником призвело до псування товару. Також відповідач зауважує на відсутність законних підстав для стягнення інфляційних, оскільки рахунок про оплату наданих послуг на адресу ТОВ “Славтранссервіс” до цього часу не надходив.

Факт отримання від позивача договору № 14/05/08 від 14.05.08р. і заявки № 1 від 14.05.08р. відповідач у засіданні визнав, але заперечив факт отримання рахунку і СМR. Представник відповідача не зміг пояснити суду яким чином частина документів, відправлених за твердженням позивача одним і тим же рекомендованим листом, ТОВ “Славтранссервіс” була отримана (договір і заявка), а частина, зокрема рахунок і СМR - ні.

Заявою від 17.11.08р. позивач уточнив свої вимоги і наполягає на стягненні з відповідача 295,96грн. інфляційних за період вересень-жовтень 2008р.

Цією ж заявою позивач просить стягнути з відповідача і 3% річних від простроченої суми за 140 днів (з 1.07.08р. по 17.11.08р.), що складає 120,82грн. Подання такої заяви у частині стягнення 3% річних не відповідає ст.22 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявою у цій частині позивач не збільшує розмір позовних вимог, на що має право згідно ст.22 ГПК України, а фактично заявляє додаткові вимоги, а саме - стягнення з відповідача 3% річних, які ним у позовній вимозі на заявлялись.

Розгляд справи закінчено 27.11.2008р.

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалася перерва до 15год. 30хв. 01.12.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Славтранссервіс” (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Омега” (Виконавець) був укладений договір № 14/05/08 від 14.05.08р. про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. Строк дії договору - до 31.12.08р.

На виконання умов укладеного між сторонами договору № 14/05/08 від 14.05.08р. і поданої відповідачем заявки № 1 від 14.05.08р. ТОВ “Омега” у травні 2008 року були надані автопослуги, а саме - перевезення вантажу (шоколадні вироби) автомобільним транспортом Iveko AM 5103 AI / AM 2882 XX за маршрутом м. Чудово (Росія) – м. Донецьк (Україна). Факт надання транспортних послуг підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною СМR № 0129578 і відповідачем не оспорюється.

Згідно п.4 “d” договору оплата послуг за перевезення мала бути здійснена Замовником не пізніше 15-ти днів від дати отримання оригіналу СМR і оригіналу рахунку.

03.06.08р. позивачем відповідачеві виставлено рахунок-фактуру № СФ-0000094 від 21.05.08р. на оплату наданих у травні 2008 року автопослуг на загальну суму 10 500,00грн. Рахунок був надісланий відповідачеві рекомендованим листом разом з міжнародною товарно-транспортною накладною СМR № 0129578, договором, заявкою, податковою накладною і актом виконаних робіт.

Рахунок-фактура відповідачем в обумовлений договором строк оплачений не був. Не оплачений він і на час розгляду справи, що відповідачем не заперечується.

За несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов’язань позивачем пред’явлені до стягнення 295,96грн. інфляційних за період вересень-жовтень 2008р.

Зважаючи на те, що:

·          відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

·          згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

·          згідно з п.4 “d” договору оплата послуг за перевезення мала здійснюватися Замовником не пізніше 15-ти днів від дати отримання оригіналу СМR і оригіналу рахунку;

·          рахунок на оплату послуг і оригінал СМR позивачем виставлені і відповідачем отримані;

·          час оплати рахунку сплинув 23 червня 2008р.;

·          відповідно д ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

·          доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав;

·          ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів;

·          заперечень щодо розрахунку інфляційних відповідачем суду не заявлено,

господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що мають бути задоволені як щодо основного боргу, так і інфляційних у загальній сумі 10 795,96грн.

Заперечення відповідача щодо неотримання оригіналів СМR і рахунку є безпідставними, оскільки факт отримання відповідачем зазначених документів підтверджується :

- конвертом, представленим відповідачем у останньому засіданні, у якому за твердженням позивача він 03.06.08р. направив відповідачеві серед інших документів рахунок-фактуру, міжнародну товарно-транспортну накладну СМR № 0129578, договір і заявку;

- поясненнями відповідача, згідно яких договір № 14/05/08 від 14.05.08р. про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні він отримав;

- поясненнями сторін про те, що ніяких інших листів про надсилання документів, окрім зазначеного, за виключенням надсилання претензій, відповідей на них і позову, не було;

- претензією позивача від 17.07.08р., у якій він зазначає про направлення на адресу відповідача необхідних документів для здійснення розрахунків та неотримання коштів і відповіддю відповідача № 2 від 11.08.08р. на цю претензію, у якій відповідач не визнаючи вимоги про погашення боргу нічого не говорить про неотримання надісланих позивачем документів і тим самим підтверджує їх отримання.

З огляду на те, що претензія позивача від 17.07.08р., відправлена поштою 18.07.08р., відповідачем була отримана 21.07.08р., про що він зазначає у своїй відповіді № 2 від 11.08.08р., господарський суд вважає, що і рахунок-фактура № СФ-0000094 від 21.05.08р. на оплату наданих автопослуг разом з міжнародною товарно-транспортною накладною СМR № 0129578, договором і заявкою, надіслані позивачем відповідачеві рекомендованим листом 03.06.08р., були отримані останнім через три дні після їх відправки і, як наслідок, з урахування пробігу пошти і вихідних оплату наданих автопослуг відповідач мав здійснити не пізніше 23 червня 2008р.

Посилання відповідача неналежне виконання перевізником взятих на себе зобов’язань, яке на його думку полягає у поданні під завантаження автомобіля, який не відповідав вимогам транспортування шоколадних виробів; не інформуванні замовника про те, що температура навколишнього середовища занадто висока для перевезення вантажу, поданий ним транспорт є непридатним для перевезення подібного товару, перевезення саме цим автомобілем може призвести до псування шоколаду, є безпідставним, оскільки у заявці, оригінал якої позивачем був представлений у засіданні, відповідач у графі “Вимоги до автомобіля” зазначив, що автомобіль має бути тентованим. Інших вимог до автомобіля, так само як і інформування замовника про температуру навколишнього середовища, непридатність транспорту для перевезення шоколаду і т.п. умовами договору і заявки не передбачено.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 612, 625 Цивільного кодексу України, п.1 ст.193, ст.230 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст. 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити у сумі 10 795,96грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Славтранссервіс” (84313, м. Краматорськ Донецької області, бульвар Машинобудівників, 53 (оф.202), п/р 4538 в філії відділення “Промінвестбанку” в м. Краматорськ Донецької області, МФО 334141, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Омега” (12700, м. Баранівка Житомирської області, вул. Комарова, 47, п/р 7739 у РУ ЗАТ КБ “Приватбанк” м. Баранівка, МФО 311744, ) 10 795,96грн. заборгованості за надані автопослуги з урахуванням індексу інфляції за вересень-жовтень 2008р., 107,96грн. на відшкодування витрат по оплаті державного мита, 111,58 грн. на відшкодування витрат по сплаті послуг iнформацiйно-технiчного забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18