ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2008 Справа № 39/582-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіній Н.В.

за участю представників, які були присутні у судовому засіданні 26.02.2008 року:

позивача: Биструшкін О.С.- предст., дов. від 11.02.2008 року

Самойленко Т.В.- предст., дов.№1/48-15 від 14.08.2007 року

Решетник Д.М.- предст., дов. від 09.12.2007 року

відповідача-1: Смоляр О.В.- предст., дов.№1300 від 17.09.2007 року

відповідача-2: не явився

відповідача-3: Придатченко Є.В.- предст., дов. від 07.09.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Спеціалізована монтажна компанія” “Механомонтаж” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2007р. у справі №39/582-07

за позовом: відкритого акціонерного товариства “Дніпромеханомонтаж” (м. Дніпропетровськ)

до: 1. Комунального підприємства “Криворізьке бюро технічної інвентаризації” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

2. Дочірнього підприємства “Криворізьке спеціалізоване управління „Механомонтаж №209” відкритого акціонерного товариства “Дніпромеханомонтаж” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

3. Товариства з обмеженою відповідальністю “Спеціалізована монтажна компанія “Механомонтаж” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про: визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2007 року (підписано 07.12.2007р.) по справі №39/582-07 (суддя Ліпинський О.В.) був задоволений позов відкритого акціонерного товариства “Дніпромеханомонтаж” (м. Дніпропетровськ) до комунального підприємства “Криворізьке бюро технічної інвентаризації” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області), дочірнього підприємства “Криворізьке спеціалізоване управління „Механомонтаж №209” відкритого акціонерного товариства “Дніпромеханомонтаж” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) і товариства з обмеженою відповідальністю “Спеціалізована монтажна компанія “Механомонтаж” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) про визнання права власності на нерухоме майно –52/100 частини нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ветеранів Праці, 26 і складається з майстерні-підвалу площею 69,4 кв.м. на І поверсі: сходової площадки площею 16,4 кв.м.; на ІІ поверсі: приміщення разом з сходовою площадкою площею 446 кв. м.; Ѕ частини ІІІ поверху площею 223,0 кв.м., загальною площею 755,6 кв.м. та витребування спірного майна з незаконного володіння відповідача-3.

Зазначеним рішенням за позивачем визнано право власності на вищезазначене нерухоме майно, це майно витребувано з незаконного володіння відповідача-3 та повернуто позивачу. Крім того, з відповідачів 1 і 3 на користь позивача стягнуто по 42 грн. 50 коп. витрат по сплаті держмита і по 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відносно відповідача-2 провадження у справі припинено.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Спеціалізована монтажна компанія “Механомонтаж” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) –відповідач-3, не погоджуючись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2007 року по справі №39/582-07 в частині задоволення позовних вимог; в частині припинення провадження щодо відповідача-2 залишити без змін і прийняти нове рішення, яким відмовити у позові. До підстав скасування рішення господарського суду відповідач-3 відносить порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи та невірну оцінку обставин справи, які встановлені. Скаржник посилається на неналежне повідомлення відповідачів про час розгляду справи, що є порушенням ст.ст. 86, 87 ГПК України та п.3.5.10 Інструкції з діловодства в господарських судах України від 10.12.2002р. №75. Судом першої інстанції не проаналізовано суб’єктний склад сторін. Відповідачі 1 і 2 не є належними відповідачами в даній справі, так як бюро технічної інвентаризації здійснює лише державну реєстрацію об’єктів нерухомого майна і не може бути відповідачем за позовом про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна та про повернення майна з чужого незаконного володіння. До того ж судом порушено правило об’єднання позовних вимог. З огляду на ст. 392 ЦК України в даному спорі предметом позову до відповідача-1 може бути тільки оскарження реєстрації права власності за іншою особою, а не вирішення питання про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна, оскільки БТІ не відмовлялося зареєструвати право власності на майно за позивачем. На думку відповідача-3 подібний спір не підвідомчий відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам, так як відповідач-1 у розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є суб’єктом владних повноважень. Визначений судом початок перебігу строку позовної давності (25.01.2005р. –дата видачі відповідачем-1 витягу з Реєстру прав на нерухоме майно) відповідач-3 вважає помилковим. Вперше майнові права були порушені оформленням права власності на спірне майно за відповідачем-2 шляхом видачі реєстраційного посвідчення від 20.02.2002р. Скаржник вважає, що суд при неповному з’ясуванні обставин справи дійшов хибного висновку щодо відсутності правових підстав виникнення права власності у відповідача-2 на спірне майно. Спірне майно було передане позивачем відповідачу-2 як внесок до його статутного капіталу, який належав йому на праві власності після завершення приватизації згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області №12/26-ЗВП від 20.04.1999р. і Переліком нерухомого майна, що передається у власність ВАТ “Дніпромеханомонтаж”, наданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України 08.12.2000р. Статут позивача та зміст відповідного протоколу загальних зборів свідчать про дотримання обумовленого порядку створення дочірнього підприємства -відповідача-2. В порушення вимог ст. 43 ГПК України судом не було досліджено порядок відчуження спірного майна відповідачем-2 відповідачу-3 і належні докази. На думку скаржника, судом також не було враховано, що позовну заяву до суду було підписано головою правління Куликовим О.В., якого обрано на цю посаду рішенням загальних зборів 28.04.2007 року, але рішенням третейського суду від 03.05.2007 року зазначені загальні збори визнані неправомочними, а протокол зборів від 28.04.2007 року –недійсним.

Відкрите акціонерне товариство “Дніпромеханомонтаж” (м. Дніпропетровськ) –позивач –у відзиву на апеляційну скаргу і у судовому засіданні пояснив, що доводи щодо порушення норм процесуального права спростовуються матеріалами справи, оскільки представник відповідача-3 був присутнім на всіх судових засіданнях, за виключенням останнього; бюро технічної інвентаризації у даному судовому процесі виступає не як суб’єкт владних повноважень, а як суб’єкт господарювання. Позивач також вважає, що рішення суду відносно відповідача-1 повинно бути частково змінено і у позові до відповідача-1 повинно бути відмовлено. Рішення третейського суду, на яке посилається скаржник, скасовано ухвалою цього ж суду від 06.09.2007 року. Щодо строку позовної давності, то суд дійшов вірного висновку про те, що перебіг строку позовної давності має починатися з моменту, коли право особи було порушене або з моменту, коли особа дізналася про порушення свого права. Цим моментом є 25.01.2005 року –дати видачі відповідачем-1 витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Спірне майно ніколи не передавалося у власність відповідачу-2 і не міг передати, оскільки позивач набув таке право тільки 08.12.2000 року –після передачі йому майна регіональним відділенням Фонду державного майна України. Позивач також не надавав згоди на відчуження майна, а відповідач-3 був обізнаний про незаконність придбання ним майна позивача.

Відповідач-1 –комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради „Криворізьке бюро технічної інвентаризації” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) –направив заяву про розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні 26.02.2008 року представник відповідача-1 надав пояснення по суті спору і надав для огляду у судовому засіданні реєстраційну справу на спірний об’єкт нерухомості.

Відповідач-2 –дочірнє підприємство „Криворізьке спеціалізоване управляння „Механомонтаж №209” відкритого акціонерного товариства „Дніпромеханомонтаж” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) –відзив на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача-2 у судове засідання не явився, у зв’язку з ліквідацією підприємства у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.02.2008 року, була оголошена перерва до 04.03.2008 року до 15.00 у зв’язку з наданням у судовому засіданні додаткових документів по справі.

Ухвалою заступника голови суду від 26.02.2008 року у зв’язку з цими обставинами строк розгляду справи був продовжений на 1 місяць.

Вислухав представників позивача, відповідача-1 і відповідача-3, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що 30.12.1999 року відбулися загальні збори акціонерів ВАТ „Дніпромеханомонтаж” (протокол №2), на яких було прийнято рішення про створення дочірніх підприємств ВАТ „Дніпромеханомонтаж” і затверджений статут дочірнього підприємства „Криворізьке спеціалізоване управління „Механомонтаж №209” відкритого акціонерного товариства „Дніпромеханомонтаж” (зареєстроване виконавчим комітетом Криворізької міської ради 18.12.2000 року).

Згідно статуту дочірнього підприємства „Криворізьке спеціалізоване управління „Механомонтаж №209” відкритого акціонерного товариства „Дніпромеханомонтаж” підприємство є юридичною особою з моменту його державної реєстрації (п.3.1); володіння, користування та розпорядження майном здійснюється підприємством з дотриманням вимог чинного законодавства, Статуту і прав засновника (п.3.3); майно підприємства належить засновнику (п.5.1).

Як вбачається із наданого відповідачем-3 після оголошення рішення місцевим господарським судом акту передачі-приймання основних засобів від ВАТ „Дніпромеханомонтаж” до Статутного фонду дочірнього підприємства „Криворізьке спеціалізоване управління „Механомонтаж №209” відкритого акціонерного товариства „Дніпромеханомонтаж” від 20.11.2000 року відповідачачу-2 була передана контора, 1981 року (т.1 а.с. 130-134). Повне найменування, адреса, площа, інші технічні дані контори в акті та будь-яких інших документах не зазначені.

Згідно реєстраційного посвідчення від 20.02.2002 року, виданого Криворізьким бюро технічної інвентаризації, нежитлова будівля (52/100), розташована у м. Кривому Розі по вул. Ветеранів Праці, 26 зареєстрована на праві колективної власності за дочірнім підприємством „Криворізьке спеціалізоване управління „Механомонтаж №209” відкритого акціонерного товариства „Дніпромеханомонтаж” на підставі наказу органу Фонду державного майна №12/66-АО від 26.09.1995 року, Переліку майна від 02.12.2000 року №12/7-4011, наказу корпорації „Укрмонтажспецбуд” від 21.02.1992 року.

08.12.2000 року регіональним відділенням по Дніпропетровській області Фонду державного майна України за вих. №12/7-4011 позивачу був наданий перелік нерухомого майна, яке передається у власність відкритому акціонерному товариству „Дніпромеханомонтаж”, у якому під літерою 6 зазначено: „Контора, м. Кривий Ріг, вул. Ветеранів Праці, 26.

Відповідно до Наказу Фонду державного майна України від 23.07.1998 року №1450, яким був затверджений Порядок підтвердження права власності на нерухоме майно і який був чинним на день видачі Переліку, зазначений перелік підтверджує права власності на нерухоме майно при створенні (перетворенні з державних підприємств) відкритих акціонерних товариств. Отже, право власності позивача на спірне майно виникає саме з дати видачі йому такого Переліку, а саме з 08.12.2000 року.

Як зазначено вище акт приймання-передачі майна до статутного фонду новоствореного підприємства складений 20.11.2000 року, коли позивач не був власником спірного майна, тому зазначений акт приймання-передачі не можна вважати переданням майна до статутного фонду відповідача-2.

Факт державної реєстрації нерухомого майна при зазначених обставинах не можна вважати правомірним, про що обґрунтовано зазначено судом у мотивувальній частині рішення. Крім того, апеляційний господарський суд також враховує, що і статут відповідача-2 не надає йому можливості мати у власності майно, яке передається йому у якості внеску до статутного фонду.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд оскільки відповідач-2 не був власником спірного майна, то, відповідно, не мав права на його відчуження, оскільки таке право належить виключно власнику майна.

Навіть якщо і допустити, що відповідач-2 набув право власності на майно, то його відчуження згідно Статуту підприємства повинно проводитися з дозволу позивача. На думку відповідача-3 такий дозвіл був наданий правлінням ВАТ „Дніпромеханомонтаж” (протокол від 23.11.2004 року). Як вбачається із книги протоколів засідання правління ВАТ „Дніпромеханомонтаж” на даному засіданні правління товариства вирішувалося питання „Про надання дозволу на передачу в оренду основних засобів ДП КБУ „Механомонтаж №209” і був наданий дозвіл на передачу в оренду з правом наступного викупу основних засобів на суму 330107,36 грн. Право викупу об’єкта оренди регулюється ст.289 ГК України, у якій зазначено, що таке право повинно бути передбачено договором оренди. У даному випадку відповідач-2 уклав з відповідачем-3 договір купівлі-продажу нерухомості, що не є орендою з правом викупу, а є самостійним договором купівлі-продажу об’єкту. Дозвіл на продаж об’єкту позивачем не надавався (доказів цього сторонами не надано).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Реалізуючи своє право власності позивач звернувся із відповідним віндикаційним позовом до особи, яка володіє спірним майном.

При розгляді справи місцевий господарський суд обґрунтовано також послався на подання позову в межах строку позовної давності, який слід обчислювати з моменту видачі відповідачу-1 витягу з реєстру прав власності не нерухоме майно. Крім того, суд правомірно припинив провадження у справі відносно відповідача-2, оскільки останній припинився як юридична особа, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин рішення суду прийнято у повній відповідності до норм законодавства і підлягає залишенню без зміни.

Доводи скаржника, що судом неправомірно були об’єднані вимоги, які підлягають розгляду у порядку різних видів судочинств (господарського і адміністративного) спростовуються позовною заявою, у якій не заявлено жодної позовної вимоги до відповідача-1 –комунального підприємства „Криворізьке бюро технічної інвентаризації”. Разом з тим суд правомірно стягнув з відповідача-1 державне мито, оскільки спір виник внаслідок і його неправильних дій по реєстрації спірного майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Спеціалізована монтажна компанія” “Механомонтаж” (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2007 року у справі №39/582-07 залишити без зміни.

Головуючий О.С. Євстигнеєв

Судді: Л.О. Лотоцька

Р.М. Бахмат

З оригіналом згідно.

Помічник судді М.В. Юрченко

04.03.2008р.