донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

30.01.2008 р.
справа №39/280

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Орленко Т.А. (дов. б/н від
25.01.2008р.),

від відповідача:

не з*явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Павлід" м.Київ

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

26.09.2007 року

по справі

№39/280

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Павлід" м.Київ

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 м.Донецьк

про

стягнення 160 840 грн. 66 коп.

В С Т А Н О В
И В:

Позивач -Товариство з обмеженою
відповідальністю „Павлід” м.Київ (далі ТОВ „Павлід”) звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з відповідача
-Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Донецьк (далі СПД ОСОБА_1)
заборгованості у сумі 160840,66грн, пені в сумі 12706,41грн., штрафу в сумі
11258,85грн.

Рішенням від 26.09.2007року
господарський суд Донецької області
(суддя Морщагіна Н.С.)  у
задоволенні  позовних вимог відмовив, у
зв'язку з тим, що  СПД ОСОБА_1 не є
належним відповідачем по  справі.

Не погодившись з прийнятим
рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить  рішення суду скасувати, прийняти нове, яким
позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своїх апеляційних
вимог заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно
з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та  порушені норми матеріального права.

Відповідач не скористався своїм
процесуальним правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції. Про
час і місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Ухвала про порушення апеляційного провадження у справі і призначення її до
розгляду була надіслана 14.12.2007року з повідомлення про вручення. Даний
поштовий конверт був отриманий  ОСОБА_1
особисто 15.12.2007р., про що свідчить повідомлення  про вручення ухвали адресатові (а.с.65). На
день розгляду справи по суті від СПД ОСОБА_1 надійшла заява від 29.01.2008р., у
якій відповідач посилається на те, що апеляційна скарги не була ним отримана, у
зв'язку з чим просив зобов'язати позивача виконати вимоги ст.95 ГПК України.

Судова колегія дану заяву не
приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи є оригінали доказів направлення апеляційної
скарги - поштова квитанція та опис вкладення, тому у відповідача було достатньо
часу для використання свого процесуального права, передбаченого ст.22 ГПК
України, та ознайомитися з матеріалами справи, зняти копії та надати письмові
пояснення. Отже, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав та охоронюваних законом
інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Крім того, ухвалою про порушення апеляційного провадження судова колегія
зазначила, що у разі неявки сторін у судове засідання, апеляційна скарга буде
розглянута за наявними матеріалами у справі. Відсутність відповідача не є
перешкодою для розгляду апеляційної скарги без його участі.

Розпорядженням заступника голови
Донецького апеляційного господарського суду змінена судова колегія для розгляду
апеляційної скарги.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне:

Між
ТОВ „Павлід” (позивач у справі) та СПД ОСОБА_1 (відповідач)
19.03.2007року був укладений договір №4, який за своєю правовою природою є
договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК
України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить договору, до
вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють
правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

За умовами  п.3.2 договору, позивач зобов'язався
поставити, а відповідач прийняти та
оплатити отриману продукцію шляхом 100% передоплати на підставі
виставленого продавцем рахунку-фактури. Відвантаження продукції проводиться на
другий день після отримання коштів на р/рахунок продавця.

Позивачем за накладною №92 від
18.05.2007року  було поставлено
відповідачеві продукцію-плитку керамічну на загальну суму 160840,66грн. Дана
продукція була отримана безпосередньо самим відповідачем -СПД ОСОБА_1 на підставі
довіреності серії ЯЗИ №352622 від 15.05.2007року. Факт отримання спірної
продукції відповідачем не оспорювався
(а.с.10,12).

Відповідно до п.8.1 договору,  відповідач
15 травня 2007року направив факсимільним зв'язком позивачеві гарантійне
зобов'язання, згідно з яким гарантує продавцю здійснити оплату товару в розмірі
50% не пізніше 21 травня 2007року, решту 50% - сплатити на протязі тридцяти
днів з моменту відвантаження товару. Також зазначив, що у випадках прострочки
кожного із платежів згоден сплатити пеню у розмірі 0,1% від кожної неолаченої
суми за кожен день прострочки (а.с.8).

Однак,  отримана продукція відповідачем не сплачена,
у зв'язку з чим, позивачем була направлена претензія №126 від 11.07.2007р. на
суму 160840,66грн, яка відхилена СПД ОСОБА_1 за мотивами  того, що сума боргу переведена новому
боржнику - Приватному підприємству „Донкераміка” (далі  ПП „Донкераміка”) на підставі договору від
25.06.2007р. про переведення боргу (а.с.15,27).

У ході розгляду справи, судом
першої інстанції було прийнято до уваги договір від 25.06.2007р., укладений між
СПД ОСОБА_1 та ПП „Донкераміка” про переведення боргу, відповідно до якого,
боржник СПД ОСОБА_1 передав, а новий боржник -ПП „Донкераміка” прийняв на себе
зобов'язання боржника -СПД ОСОБА_1 в частині оплати суми боргу 160480,66грн. за
договором №4 від 19.03.2003р., та відмовлено у задоволені позовних вимог ТОВ
„Павлід”, посилаючись на те, що вимоги заявлені до СПД ОСОБА_1, як до
неналежного відповідача.

Відповідно до ст.2 Закону України
“Про судоустрій України” завданням суду при здійсненні правосудді є, зокрема,
захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів
юридичних осіб.

Так, вирішуючи спір, суд повинен
з'ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення права і
відповідно ухвалити рішення про захист порушеного права або відмову позивачу у
захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

В даному випадку, судом не
з'ясовані усі обставини справи та не дана правова оцінка договору від
25.06.2007р. про переведення боргу.

Дослідивши матеріали справи, судова
колегія з  висновком суду  першої інстанції не погоджується, оскільки
судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення
прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до прийняття
неправильного рішення.

За таких обставин, судова колегія
відповідно до ст.104 ГПК України
скасовує рішення господарського суду Донецької області від 26.09.2007р.
по справі №39/280 та приймає нове рішення.

Предметом спору  в даній справі є вимога ТОВ „Павлід” про
стягнення з СПД ОСОБА_1 заборгованості у сумі 160840,66грн. за отриману
керамічну плитку  на підставі договору
№4, який укладений між сторонами у справі 19.03.2007р.

Виставлений рахунок №272 від
07.05.2007р. відповідач не оплатив, але, у порушення ст.520 ЦК України без
погодження позивача уклав договір переведення боргу у сумі 160480,66грн. на ПП
„Донкераміка” - нового боржника.

Договір про переведення боргу -це
багатосторонній правочин за участю первісного боржника, нового боржника та
кредитора. Отже, відсутність погодження кредитора  тягне за собою недійсність переведення боргу.

Дво- чи багатостороннім правочином
(договором) є погоджена дія двох або більше сторін.

У відповідності до статті 11
Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків,
зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.520 ЦК України
боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою (переведення боргу) лише за
згодою кредитора.

В даному випадку, вимоги ЦК
передбачають обов'язкову  згоду кредитора
на заміну боржника, що становить вирішальну її умову.

Письмових доказів згоди позивача на
укладення даного  правочину  не має.
Представник позивача в апеляційній інстанції заявив, що погодження про
укладення договору переведення боргу  не
давав.

Таким чином, на підставі
вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку, що договір від 25.06.2007р.
про переведення боргу  не може бути
прийнятий у якості доказу щодо заміни боржника та переведення боргу, а тому
позовні вимоги повинні розглядатися за матеріалами справи відповідно до
договору №4 від 19.03.2007р., укладеного між позивачем - ТОВ „Павлід” та відповідачем
- СПД ОСОБА_1 Поставка продукції за договором підтверджена накладною №92 від
18.05.2008р., довіреністю серії ЯЗИ №352622 (а.с.9,10) Факт отримання
керамічної плитки СПД ОСОБА_1 підтверджений в претензійному порядку. Але, у
порушення норм статей 525-526 ЦК України договірні зобов'язання ним не
виконані.

Під час розгляду справи в
апеляційній інстанції, представник позивача повідомив, що після прийняття
судового рішення  відповідачем -СПД
ОСОБА_1 17 жовтня 2007року перерахована на розрахунковий рахунок  позивача часткова оплата за отриману
керамічну плитку у сумі 2400грн., що підтверджується випискою банку АКБ
„Правекс-Банк”, яка приєднана до матеріалів справи. Втім, 02.01.2008р. між ТОВ
„Павлід” та СПД ОСОБА_1. складений акт звірки розрахунків, підписаний обома
сторонами та скріплений печатками. В даному акті зазначено, що „згідно з
договором №4 від 19.03.2007р. між ТОВ „Павлід” та СПД ОСОБА_1 по
рахунку-фактурі №272 від 07.05.2007р. СПД ОСОБА_1 17.10.2007р. було
перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ „Павлід” 2400грн.00коп. згідно з  платіжним дорученням №2.”.

Дані докази  свідчать про те, що відповідач своїми
фактичними діями, а саме частковою оплатою, підтвердив факт отримання
керамічної плитки та наявність заборгованості. Залишок заборгованості складає
158440,66грн (160480,66грн.-2400грн.).

Отже, із наведеного випливає,  що вимоги позивача щодо стягнення боргу у
сумі 160480,66грн пор оплаті керамічної плитки є обґрунтованими з доказової та
правової точки зору, але, приймаючи до уваги часткову оплату від 17.10.2007р. у
сумі 2400грн., судова колегія задовольняє позов частково у сумі 158440,66грн.

Щодо додаткових вимог про стягнення
пені у сумі  12706грн.41коп., нарахованої
відповідно до гарантійного листа СПД ОСОБА_1 від 15.05.2007р., та штрафу у сумі
11258,85грн., нарахованої на підставі
ч.2 ст.231 ГК України, апеляційний суд відмовляє у задоволені, оскільки
правові наслідки  за порушення договірних
зобов'язань у вигляді пені та штрафу не були застосовані сторонами при
укладенні договору №4 від 19.03.2007р., як заходи відповідальності.

Посилання позивача на гарантійний
лист від 15.05.2007р., який став підставою для нарахування пені, є
неспроможнім, оскільки  пунктом 8.1
договору №4 від 19.03.2007р. визначено, що зміни та доповнення до договору можливі
тільки за двосторонньою письмовою угодою сторін. В даному випадку, письмової
згоди від ТОВ „Павлід” не має.

Таким чином, у задоволені
позовних  вимог про стягнення пені у
сумі  12706грн.41коп. та штрафу у сумі
11258,85грн. слід відмовити, як безпідставно заявлені.

Твердження відповідача - СПД
ОСОБА_1 про те, що на розрахунковий рахунок позивача новим кредитором -ПП
„Донкераміка” була перерахована сума 840грн.66коп., не приймається до уваги,
оскільки у платіжному дорученні №61 від 28.08.2007р у призначенні платежу
вказано „оплата за плитку керамическую согласно договору б/н от 25.06.2007”,
який не укладався між позивачем та ПП „Донкераміка”.  Крім того, позивачем надані докази про
повернення суми 840грн.66коп., що підтверджено випискою банку АКБ „Правекс-Банк  від 16.10.2007р.

Враховуючи викладене, за
результатами апеляційного провадження, оцінюючи наявні в матеріалах справи,
позов ТОВ „Павлід” до СПД ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі
160840,66грн, пені в сумі 12706,41грн., штрафу в сумі 11258,85грн., підлягає
задоволенню частково у сумі 158440,66грн. В іншій частині  позову відмовити.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по позовній
заяві та апеляційній скарзі покладаються на сторони пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись
ст.ст.49,99,101,103,104,105 Господарського процесуального кодексу України,
Донецький апеляційний господарський суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Павлід” м.Київ на рішення господарського суду
Донецької області  від 26.09.2007р. у
справі №№39/280  - задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Донецької області  від 26.09.2007р. у
справі №39/280  - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю „Павлід” м.Київ до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 м.Донецьк задовольнити частково у сумі 158440,66грн.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 м.Донецьк (м.Донецьк,
АДРЕСА_1, ідентиф.НОМЕР_1, св-во НОМЕР_2, індив.податковий НОМЕР_1, р/рНОМЕР_3
в ЗАТ „Донгорбанк” м.Донецьк, МФО НОМЕР_4)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Павлід” м.Київ
(04080, м.Київ, вул.Фрунзе,132, р/р 098 в АКБ „Правекс-Банк”, м.Київ,
МФО 321983) суму заборгованості у розмірі
158440,66грн., витрати по сплаті державного мита у сумі  1608,37грн.,
витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення у сумі 102,69грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 м.Донецьк(м.Донецьк,
АДРЕСА_1, ідентиф.НОМЕР_1, св-во НОМЕР_2, індив.податковий НОМЕР_1, р/рНОМЕР_3
в ЗАТ „Донгорбанк” м.Донецьк, МФО НОМЕР_4)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Павлід”
м.Київ(04080, м.Київ, вул.Фрунзе,132, р/р 098 в АКБ „Правекс-Банк”,
м.Київ, МФО 321983) витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі у
сумі 792,20грн.

Доручити господарському суду
Донецької області видати накази.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС