ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.08 Справа № 12/319

Суддя господарського суду Львівської області Запотічняк О.Д. при секретарі Джус Р.В. розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом Колективного підприємства “Данко” до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради за участю третьої особи –Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про зобов’язання Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради включити приміщення загальною площею 44,1 кв.м. в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові в перелік об’єктів, які підлягають приватизації.

за участю представників:

від Колективного підприємства “Данко”: Лозинський І.П. (довіреність у справі)

від Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради: Марусевич Р.Я. (довіреності у справі)

від третьої особи Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради: Книш Р.М. (довіреність у справі)

Зміст ст.ст.20, 22 ГПК України представникам сторін роз’яснено.

Суть спору: Розглядається справа за позовом Колективного підприємства “Данко” до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про зобов’язання Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради включити приміщення загальною площею 44,1 кв.м. в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові в перелік об’єктів, які підлягають приватизації.

Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 01.11.2007 р. призначив розгляд справи на 20.11.2007р.

В судове засідання 20.11.2007 р. зявився представник позивача. Представник Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради в судове засідання не з’явився, на адресу суду поступило клопотання з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату у зв’язку з зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

З метою повного , всебічного та об’єктивного розгляду справи розгляд справи відкладено на 05.12.2007 р.

03.12.2007 р. від позивача надійшли зміни та доповнення до позовної заяви. Так, Колективне підприємство “Данко” просить: визнати за ним право на приватизацію підвального приміщення загальною площею 44,1 кв.м. в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові способом викупу; зобов’язати Управління комунального майна Львівської міської ради укласти з КП “Данко” договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 29.

В судове засідання 05.12.2007 р. з’явився представник позивача. Від позивача також надійшла заява про залучення в якості третьої особи у даній справі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Ухвалою від 05.12.2007 р. розгляд справи було відкладено на 18.12.2007 р. та залучено в якості третьої особи Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради.

18.12.2007 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 10.01.2008 р.

У судове засідання 10.01.2008 р. з’явилися представник позивача та третьої особи, надали пояснення по суті предмета позову. Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в засідання, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. З метою повного та всебічного розгляду справи розгляд справи було відкладено на 24.01.2008 р.

23.01.2008 р. від позивача надійшли уточнення позовних вимог, у яких Колективне підприємство “Данко” просить визнати підвальне приміщення в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові таким, що не відноситься до пам’яток культурної спадщини.

У судове засідання 24.01.2008 р. представники сторін та третя особа з’явилися, надали пояснення по суті предмету спору. Представниками було подано заяву про продовження строку розгляду даної справи. Враховуючи наведене ухвалою суду від 24.01.2008 р. розгляд справи було відкладено на 14.02.2008 р.

28.01.2008 р. Колективним підприємством “Данко” подано зміни до позовної заяви (з уточненими обґрунтуваннями). Позивач просить зобов’язати Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради включити приміщення загальною площею 44,1 кв.м. в будинку по вул. Дорошенка у м. Львові в перелік об’єктів, які підлягають приватизації.

В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, вважає, що оскільки спірне приміщення використовується позивачем для надання перукарських послуг то останній має право на його викуп. Позивач не погоджується з твердженнями відповідача про те, що дане підвальне приміщення відноситься до пам’яток культурної спадщини а тому не підлягає приватизації, оскільки ряд квартир у будинку по вул. Дорошенка, 29 де також знаходиться спірне підвальне приміщення вже приватизовані.

Зокрема позивач посилається на ст. 1 Закону України “Про охорону культурної спадщини” пам’ятка –це об’єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам’яток України. Правовий статус пам’ятки поширюється на об’єкт культурної спадщини тільки після занесення його до Державного реєстру.

Свої позовні вимоги позивач також обґрунтовує тим, що відповідачем не подано належних доказів включення спірного об’єкта до Державного реєстру нерухомих пам’яток України.

Позивач також зазначає, що ним було суттєво покращено стан спірного об’єкта.

Тобто, позивач вважає, що він має пріоритетне право на приватизацію орендованого приміщення шляхом викупу.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги заперечив з наступних підстав.

Відповідач стверджує, що помилковим є твердження позивача про те, що будинок № 29 в м. Львові не відноситься до пам’яток культурної спадщини і на нього не поширюється Закон України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини”.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що будівля за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 29 відноситься до пам’яток архітектури місцевого значення на підставі рішення Львівського облвиконкому № 381 від 05.07.1985 р.

Відповідач також не погоджується з позицією позивача про те, що відсутність доказів занесення спірного об’єкта до Державного реєстру нерухомих пам’яток України виключає поширення положень Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” на спірний об’єкт. При цьому відповідач стверджує, що пам’ятки культурної спадщини перебувають під охороною та захистом держави. Внесення їх до Державного реєстру пам’яток України є одним з елементів такого захисту. Твердження позивача, що об’єктом культурної спадщини може бути лише об’єкт, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам’яток України не заслуговує на увагу, як вважає відповідач, оскільки, власне, відсутність такого Державного реєстру і є підставою, в зв’язку з чим законодавцем встановлено заборону приватизації пам’яток культурної спадщини.

При цьому відповідач зазначає, що відповідно до п. 30 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначення доцільності, порядку та умов приватизації об’єктів права комунальної власності віднесено до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад.

Представник Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради надав пояснення в яких зазначив, що підвальні приміщення, які знаходяться в будинку за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 29 який є пам’яткою архітектури місцевого значення, охоронний № 98 (рішення Львівського облвиконкому № 381 від 05.07.1985 р.)

Представник третьої особи зазначив, що відповідно до Ухвали Львівської міської ради № 1822 від 14.10.2004 р. “Про затвердження переліку пам’яток культурної спадщини міста Львова, які не підлягають приватизації” об’єкт не включено в перелік пам’яток архітектури місцевого значення, які не підлягають приватизації.

Крім того, у списку пам’яток архітектури, які не підлягають приватизації, переданому Управлінням охорони історичного середовища на розгляд та затвердження Верховною Радою України, даний об’єкт відсутній.

Також представником третьої особи було зазначено, що питання приватизації вищезазначених приміщень може вирішитися позитивно тільки після затвердження Верховною Радою України переліку пам’яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Повний текст рішення виготовлено, підписано та оголошено 26.02.2008р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

09 липня 1998 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди приміщення за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 29 терміном на 10 років.

Спірне приміщення має статус підвального та використовується для надання перукарських послуг.

По закінченню десятирічного терміну оренди приміщення, позивач звернувся до відповідача з проханням про включення орендованого приміщення до переліку об’єктів, які підлягають приватизації.

12 січня 2006 року відповідач надіслав позивачеві листа за № 2-283/12, яким повідомив позивача, що будинок № 29 по вул. Дорошенка належить до пам’яток культурної спадщини і відповідно до Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” від 01.02.2005 р. за № 2391 приватизація пам’яток культурної спадщини заборонена до затвердження Верховною Радою України переліку пам’яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації. Відповідач також повідомив позивача, що згідно з п. 30 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” переліки об’єктів комунальної власності, що підлягають приватизації та спосіб приватизації затверджує міська рада. Рішення про приватизацію орендованого позивачем приміщення може бути прийняте Львівською міською радою після внесення Верховною Радою України змін до Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини”.

Суд розглядає спір в межах уточнених позовних вимог.

Приймаючи рішення у даній справі суд виходив з наступного:

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Звертаючись до господарського суду позивач ставить вимогу про зобов’язання Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради включити приміщення загальною площею 44,1 кв. м. в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові в перелік об’єктів які підлягають приватизації, оскільки даний будинок не є пам’яткою культурної спадщини місцевого значення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до Управління комунального майна Львівської міської ради з заявою про включення орендованих приміщень до переліку об’єктів, що підлягають приватизації. Однак 12 січня 2006 року відповідач надіслав позивачеві листа за № 2-283/12, яким повідомив позивача, що будинок № 29 по вул. Дорошенка належить до пам’яток культурної спадщини і відповідно до Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” від 01.02.2005 р. за № 2391 приватизація пам’яток культурної спадщини заборонена до затвердження Верховною Радою України переліку пам’яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації. Відповідач також повідомив позивача, що згідно з п. 30 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” переліки об’єктів комунальної власності, що підлягають приватизації та спосіб приватизації затверджує міська рада. Рішення про приватизацію орендованого позивачем приміщення може бути прийняте Львівською міською радою після внесення Верховною Радою України змін до Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини”.

При обргунтуванні своїх вимог позивач покликається на відсутність у спірного об’єкта правового статусу пам’ятки, оскільки не виконані вимоги Закону України “Про охорону культурної спадщини” щодо занесення до Державного реєстру нерухомих пам’яток України, а також відсутнє рішення центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини як підстава занесення об’єктів культурної спадщини до Реєстру. У власника спірного об’єкта відсутнє свідоцтво про реєстрацію об’кта культурної спадщини як пам’ятки.

Окрім цього, позивач стверджує, що невнесення спірного об’єкта до Переліку пам’яток культурної спадщини міста Львова, які не підлягають приватизації, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 1822 від 14.10.2004 року, є підставою вважати, що будівля, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 29, не є культурною спадщиною.

На розгляд суду представлено довідку, видану Обласним комунальним підприємством “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки” про те, що станом на 03.10.2007 року в будинку № 29 по вул. Дорошенка м Львова приватизовано сім квартир, як доказ того, що спірний об’єкт не є пам’яткою культурної спадщини.

Що ж стосується вимоги позивача про зобов’язання про включення приміщення загальною площею 44,1 кв.м. в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові в перелік об’єктів, які підлягають приватизації, то відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об’єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об’єктів права комунальної власності.

Такаим чином, із вищенаведено законодавчого положення випливає, що вирішення питання про включення об’єктів комунальної власності до переліку об’єктів, які підлягають приватизації, визначення доцільності приватизації об’єктів комунальної власності належить до виключної компетенції Львівської міської ради.

Відповідно до ст. 29. Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об'єктів, які можуть надаватися у концесію; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Відповідачем не надано суду жодного рішення Львівської міської ради про розгляд заяви Колективного підприємства “Данко” щодо включення приміщення в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові загальною площею 44,1 кв.м. в перелік об’єктів, які підлягають приватизації.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне зобов’язати Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради внести на розгляд Львівської міської ради питання щодо включення приміщення загальною площею 44,1 кв.м. в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові в перелік об’єктів, які підлягають приватизації.

На підставі наведеного та керуючись ст. 15, ЦК України, ст. 26, 29 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, та ст.ст. 1, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Зобов’язати Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради внести на розгляд Львівської міської ради питання щодо включення приміщення загальною площею 44,1 кв.м. в будинку № 29 по вул. Дорошенка у м. Львові в перелік об’єктів, які підлягають приватизації.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя                                                                                           Запотічняк О.Д.