ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.08

Справа № 17/68-08.

За позовом: Закритого акціонерного товариства «Хлібзавод «Салтівський»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумські ласощі»

про стягнення 9 339 грн. 42 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача Олійник А.П.

Від відповідача Суровцова І.О.

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 9 339 грн. 42 коп., з яких 9 023 грн. 00 коп. основного боргу, 316 грн. 42 коп. пені, нарахованих в результаті неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору №ОС-2796 поставки хлібобулочних виробів від 04.10.2006 р., а також судові витрати по справі.

Позивач подав суду уточнення позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3 010 грн. 32 коп., з яких 2 693 грн. 90 коп. основного боргу, 316 грн. 42 коп. пені, нарахованих в результаті неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору №ОС-2796 поставки хлібобулочних виробів від 04.10.2006 р., а також судові витрати по справі.

Відповідач в письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що за період з 04.10.2006 р. по 23.10.2006 р. ним перераховано на розрахунковий рахунок позивача 14 125 грн. 20 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та дослідивши наявні докази по справі, суд встановив:

04.10.2006 р. між ЗАТ «Хлібзавод «Салтівський» і ТОВ «Сумські ласощі» був укладений договір №ОС-2796 поставки хлібобулочних виробів, відповідно до умов якого позивач зобов‘язувався передати у власність відповідачу продукцію (хлібобулочні та кондитерські вироби), а відповідач був зобов‘язаний прийняти та оплатити її на умовах та в обумовлені договором терміни.

Згідно п. 3.2. Договору відповідач був зобов‘язаний здійснити розрахунки за поставлену продукцію в безготівковій           формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача або готівковими коштами в касу позивача протягом 21 днів з моменту поставки.

Зі змісту п. 2.6. Договору вбачається, що повернення черствої, придатної до переробки продукції, здійснюється транспортом відповідача і за його рахунок зі зниженням вартості продукції на 20%.

Позивач належним чином виконав свої зобов‘язання та поставив відповідачу продукцію (хлібобулочні та кондитерські вироби) на загальну суму 16 597 грн. 00 коп.

Відповідач розрахувався з позивачем частково та станом на день розгляду справи його заборгованість становить 2 693 грн. 90 коп., про що свідчать письмові матеріали справи: банківською випискою, платіжними дорученнями (а.с.48-66), товаро-транспортними накладними (а.с.12-13, 15), довіреність серії ЯМЧ №731196.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Таким чином, відповідач не подав суду доказів сплати боргу в сумі 2 693 грн. 90 коп. або обґрунтованих заперечень вимогам позивача, тому позовні вимоги в цій частині правомірні, обґрунтовані, і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6.2. Договору за порушення терміну сплати, зазначеного в п. 3.2., відповідач зобов‘язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Так, судом встановлено, що право позивача щодо своєчасної оплати поставленої продукції порушено відповідачем з 02.11.2006 р.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов‘язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов‘язання мало бути виконано.

Проте, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 316 грн. 42 коп. пені, нарахованої за період з 20.11.2007 р. по 22.01.2008 р.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

У зв‘язку з тим, що заборгованість відповідача частково сплачена, провадження в частині стягнення 6 329 грн. 10 коп. боргу підлягає припиненню відповідно до вимог п.1.1. ст. 80 ПК України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по державному миту та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумські ласощі» (40030, м. Суми, вул. Тополянська, 12, код 33389772) на користь Закритого акціонерного товариства «Хлібзавод «Салтівський» (61153, м. Харків, вул. Гв. Широнинців, 1, код 31340536) 2 693 грн. 90 коп. заборгованості, 98 грн. 42 коп. витрат по сплаті державного мита та 113 грн. 86 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Провадження в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумські ласощі» на користь Закритого акціонерного товариства «Хлібзавод «Салтівський» 6 329 грн. 10 коп. боргу припинити.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя            О.В. КОВАЛЕНКО