СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 лютого 2008 року

Справа № 2-11/11115-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився (Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Автономної Республіки Крим);

відповідача: не з'явився (Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в місті Керч Автономної Республіки Крим);

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 26 листопада 2007 року по справі № 2-11/11115-2007А

за позовом           Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі Автономної Республіки Крим (вул. Трудова, 2,Леніне,98200)

до           Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Керч Автономної Республіки Крим (вул. Щорса, 27,Керч,98312)

про стягнення 36112,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2007 року по справі № 2-11/11115-2007А управлінню Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим відмовлено в задоволенні позовних вимог до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в Ленінському районі АР Крим про зобов’язання до вчинення певних дій.

Не погодившись з вказаною постановою суду, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, котрим задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, котрі регулюють спірні правовідносини.

Крім того, 17 грудня 2007 року на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 січня 2008 року апелянту поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду, справу призначено до апеляційного розгляду.

В судове засідання, яке відбулося 21 лютого 2008 року, представники сторін не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Судова колегія, враховуючи вимоги п. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін, оскільки вони не надіслали судовій колегії доказів про наявність поважних причин неявки у судове засідання, а крім того, їх явку не визнано обов’язковою.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі АР Крим звернулося до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Керчі суми 36 112,96 грн., яка є розміром відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та у зв’язку із втратою годувальника, який помер у наслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Таким чином, спір між органами цільових страхових фондів виник щодо розрахунків у зв’язку з витрачанням коштів цих фондів відповідно до покладених на них завдань.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Згідно до підпунктів "г" і "д" пункту 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" №1105-ХІV від 23.09.1999, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону "Про страхові тарифи на страхування від нещасного випадку" №2272-ІІІ від 22.02.2001 Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України і Правління ФССНВВПЗ №5-4/4 от 04.03.2003 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 376/7697 від 16.05.2003.

В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (пункт 5). Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків України (пункт 6). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7). Таким чином, у зазначеному Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків України та Пенсійним фондом України, незалежно від того чи є предметом спору стягнення понесених витрат у зв’язку з виплатою пенсій чи спонукання до прийняття до відшкодування сум понесених витрат.

Що ж до витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснених з 1 квітня 2001 року до введення в дію Порядку відшкодування витрат, то пунктом 3 постанови правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків № 5-4/4 від 04.03.2003 року передбачено, що Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинні розробити механізм узгодження цих витрат та провести відповідні розрахунки на тому ж рівні, тобто на централізованому рівні. Цієї позиції підтримується у своїх постановах також Верховний Суд України №04/546 від 30.11.2004 у справі №18-62 та від 20.03.2007 року.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, управління в своїй діяльності керується, зокрема, постановами правління Пенсійного фонду України.

На момент постановки судового рішення Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України і Правління ФССНВВПЗ №5-4/4 от 04.03.2003 не змінено і відшкодування затрат проводиться на централізованому рівні. Такі розрахунки, як зазначено вище, здійснюються на підставі актів звірок витрат по особових справах потерпілих, тобто не за документами, що є у підприємств-страхувальників, а по особових справах, які є у страховика –Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України.

Таким чином, у разі відсутності в Фонді соцстрахування особових справ вказаних осіб, незалежно від того, хто мав обов’язок передати їх до цього Фонду, останній не має правових підстав для відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатами пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, так як відповідно статті 19 Конституції України органи державної влади, їхні посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду прийнято без порушень і при правильному застосуванні норм матеріального права, викладені в рішенні суду висновки відповідають обставинам справи, інших підстав для скасування (зміни) рішення місцевого господарського суду також немає.

Керуючись статтями 24, 195, 196, 198 (частина 1 пункт 1), 200, 205 (частина 1 пункт 1), 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Саки залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.11.2007 року у справі № 2-11/11115-2007А залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в місячний термін.

Головуючий суддя

Судді