донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.02.2008р.                                                             справа № 40/276пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Колядко Т.М.

суддів

Мирошниченка С.В. , Скакуна О.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Сєрова І.В. за довір. № б/н від 05.03.2007року, Поліщук Р.Г. за довір. № б/н від 02.07.2007року,

від відповідача:

не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "СКМ ІСТЕЙТ" м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

16.01.2008 року

по справі

№40/276пд (Підченко Ю.О.)

за позовом

приватного підприємства "Бэль" м. Донецьк

до

товариства з обмеженою відповідальністю "СКМ ІСТЕЙТ" м. Донецьк

про

за зустрічним позовом

до

про

про визнання недійсним договору

товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ІСТЕЙТ" м. Донецьк

приватного підприємства "Бэль" м. Донецьк

стягнення 140 273,79 грн.

Господарський суд Донецької області (суддя Підченко Ю.О.) рішенням від 16.01.2008року частково задовольнив позовні вимоги приватного підприємства "Бэль" м. Донецьк (далі –ПП "Бэль") до товариства з обмеженою відповідальністю "СКМ ІСТЕЙТ" м. Донецьк (далі –ТОВ "СКМ ІСТЕЙТ") та визнав договір оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року недійсним. Щодо стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 40 000,00 грн. та у задоволенні зустрічного позову про стягнення заборгованості із орендної плати судом відмовлено через безпідставність вимог.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ТОВ "СКМ ІСТЕЙТ" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення суду по справі № 40/276пд просить скасувати, стягнути з позивача суму заборгованості з орендної плати у розмірі 140 273,79грн. за період з 02.09.2007року до 31.10.2007року, визнати договір нежитлового приміщення від 17.07.2007року дійсним на підставі ст. 220 Цивільного кодексу України та розірвати спірний договір, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні господарського суду, обставинам справи.

Зокрема, заявник посилається на те, що судом першої інстанції встановлені всі необхідні факти для визнання договору нежитлового приміщення від 17.07.2007року дійсним на підставі ч. 2 ст. 215 та ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та відбулось часткове виконання договору, а також одна із сторін ухилилися від його нотаріального посвідчення.

На думку заявника, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо відмови у стягненні заборгованості з орендної плати за спірним договором у розмірі 140 273,79грн., оскільки судом не надано належної оцінки обставинам справи, а саме: наявності акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 02.09.2007року та відсутності доказів повернення переданого в оренду майна, а також доказів створення перешкод у користуванні орендованим майном з боку орендодавця або третіх осіб.

Позивач рішення суду від 16.01.2008року вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач у судове засідання не з"явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Доказів поважності причин неявки відповідачем суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Позивач по справі, а саме ПП "Бэль" м. Донецьк звернулось до суду з позовом до ТОВ "СКМ ІСТЕЙТ" м. Донецьк про визнання договору оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року недійсним та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів в розмірі 40 000,00грн., оскільки сторонами при укладені спірного договору порушені вимоги щодо його нотаріального посвідчення.

Заявою № 160 від 25.10.2007року та № 184 від 22.11.2007року позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд визнати договір оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року недійсним, а також стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів в розмірі 40 000,00грн. на підставі ч. 4 ст. 203, ст. 209, ч. 2 ст. 793, ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

19.11.2007року ТОВ "СМК ІСТЕЙТ" подано зустрічний позов до ПП "Бэль" про стягнення суми заборгованості з орендної плати за спірним договором у розмірі 140 273,79грн. за період з 02.09.2007року до 31.10.2007року.

Заявою від 28.12.2007року відповідач доповнив зустрічний позов та просив суд визнати договір оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року дійсним на підставі ст. 220 Цивільного кодексу України, а також розірвати договір на підставі ст. ст. 651, 652 Цивільного кодексу України з 01.11.2007року або з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Апеляційна інстанція погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що доповнення зустрічних позовних вимог, вимогою про розірвання та визнання спірного договору дійсним не є збільшенням позовних вимог у розумінні статті 22 Господарського процесуального кодексу України, а є новою позовною вимогою, яка повинна розглядатись в окремому позовному провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами був укладений договір оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року, за яким ТОВ "СМК ІСТЕЙТ" (Орендодавець) зобов"язаний передати, а ПП "Бэль" (Орендар) прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 2 616 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9. Строк дії договору сторони визначили у пункті 6.1, згідно з яким договір вступає в дію з моменту його підписання і є чинним до моменту повного виконання сторонами власних зобов"язань. При цьому сторони в п. 6.4 Договору передбачили, що строк оренди починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна та закінчується із настанням останньої з перелічених нижче подій: в день підписання сторонами акту повернення майна; або 31.08.2010року. Крім того, в п. 1.1 розділу 1 "Предмет договору" сторони визначили термін користування майном з дати початку оренди до 01.09.2010року.

Відповідно до п. 4.1. Договору розмір орендної плати за місяць разом з ПДВ становить 91 664,64грн.

Згідно п. 4.2.1. Договору протягом семи днів з моменту укладення цього Договору Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату за один останній місяць строку оренди, з розрахунку розміру орендної плати, що визначений у п. 4.1 цього Договору.

Позивачем було сплачено відповідачу орендну плату в розмірі 40 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 971 від 07.08.2007року (а.с. 18).

Доводи позивача щодо неукладеності спірного договору є безпідставними, оскільки сторони домовились щодо усіх істотних умов договору найму: предмету оренди, орендної плати, строку дії договору тощо та частково відбулось виконання договору.

02.09.2007року сторони у відповідності до договору оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року підписали акт приймання-передачі нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 9, загальною площею 2 616 кв.м. (а.с. 16).

Посилання позивача на те, що строк дії оренди нежитлового приміщення починається з дати підписання спірного договору, а саме з 17.07.2007року є безпідставним, оскільки пунктом 6.4. Договору передбачено, що строк оренди за цим договором, починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна.

Ця умова договору кореспондується з ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України, відповідно до якої передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, сторони самостійно погодили у договорі оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року, що договір оренди почав діяти з дати підписання акту приймання-передачі нежитлового приміщення, тобто 02.09.2007року.

Доводи ПП "Бэль", викладені в позові, що він фактично не користувався приміщенням, апеляційна інстанція до уваги не приймає, оскільки суду не надано відповідних доказів, що ТОВ"СКМ ІСТЕЙТ" не передавав спірне приміщення.

Як встановлено апеляційною інстанцією, ПП "Бэль" в установленому законом порядку зазначений акт від 02.09.2007року не оскаржувало.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Апеляційна інстанція не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання договору оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року недійсним на підставі недодержання вимог закону про обов"язкове нотаріальне посвідчення спірного договору, оскільки строк дії спірного договору з 02.09.2007року до 31.08.2010року, що складає менш ніж три роки, а тому спірний договір не підлягав обов"язковому нотаріальному посвідченню відповідно до ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України.

За таких обставин рішення суду щодо визнання договору оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року недійсним (нікчемним) є помилковим і підлягає скасуванню.

Щодо стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 40 000,00грн., апеляційна інстанція встановила наступне.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Оскільки сума 40 000,00 грн. позивачем була сплачена на виконання п. 4.2.1 договору оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року, тобто за наявності правової підстави, вимоги щодо її повернення позивачу є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що судом першої інстанції позовні вимоги в цій частині не були задоволені, судове рішення щодо відмови у стягненні з відповідача 40 000,00 грн. підлягає залишенню без змін.

ТОВ "СМК ІСТЕЙТ" у зустрічному позові посилається на те, що позивач прийняв майно у платне користування, в зв"язку з чим у ПП "Бэль" виникло зобов"язання сплачувати орендну плату в відповідності до умов договору оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року за період з 02.09.2007року по 31.10.2007року.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов"язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Нормами ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

Апеляційна інстанція не погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні зустрічного позову в частині стягнення орендної плати в розмірі 140 273,79грн., оскільки відповідно до умов договору оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року у позивача виникло зобов"язання сплачувати орендну плату з моменту підписання акту приймання-передачі орендованого приміщення від 02.09.2007року.

Судова колегія апеляційної інстанції висновки господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення зустрічного позову вважає безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства та матеріалах справи.

Суд послався на те, що жодних інших доказів факту користування ПП "Бэль" орендованим майном, крім акту приймання-передачі від 02.09.2007року суду не надано та орендодавець не скористався правами, передбаченими в п.п. 4.4 та 4.5 Договору в разі затримання сплати орендної плати.

Втим, відповідно до ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Договором оформлення інших документів в підтвердження факту передання майна в оренду також не передбачено.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, що кореспондується із ст. 759 Цивільного кодексу України.

Таким чином, в обов"язок орендодавця входить передача майна наймачеві, тому ТОВ "СМК ІСТЕЙТ" не повинен доводити, що орендодавець користується майном, яке йому передано в установленому законом порядку.

Доказів, що орендодавець перешкоджає в користуванні орендованим майном ПП "Бэль" суду не надав.

Застосування заходів, передбачених п.п. 4.4, 4.5 Договору є правом орендодавця і не впливає на обов"язок орендаря сплачувати орендну плату.

За таких обставин вимоги зустрічного позову щодо стягнення заборгованості з орендної плати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, рішення господарського суду Донецької області від 16.01.2008року підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ІСТЕЙТ" м. Донецьк задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 16.01.2008року по справі № 40/276пд скасувати частково.

Пункти 1-3, 5-6 резолютивної частини рішення господарського суду Донецької області від 16.01.2008року викласти в наступній редакції:

"1. В задоволенні позову приватного підприємства "Бэль" м. Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ІСТЕЙТ" м. Донецьк про визнання договору оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року недійсним відмовити.

2. Зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ІСТЕЙТ" м. Донецьк до приватного підприємства "Бэль" м. Донецьк про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року в сумі 140 273,79 грн. задовольнити.

3. Стягнути з приватного підприємства "Бэль" м. Донецьк (83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 96, , р/р 0518 у філії Путілівське відділення "Промінвестбанк" м. Донецьк, МФО 334914) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ІСТЕЙТ" м. Донецьк (83000, м. Донецьк, вул. Постишева, 117, , р/р 6100 у ЗАТ "Донгорбанк" м. Донецьк, МФО 334970) заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 17.07.2007року в сумі 140 273,79 грн.

5. Стягнути з приватного підприємства "Бэль" м. Донецьк (83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 96, , р/р 0518 у філії Путілівське відділення "Промінвестбанк" м. Донецьк, МФО 334914) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ІСТЕЙТ" м. Донецьк (83000, м. Донецьк, вул. Постишева, 117, , р/р 6100 у ЗАТ "Донгорбанк" м. Донецьк, МФО 334970) витрати по сплаті державного мита за зустрічним позовом в сумі 1 402,74грн. та витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги у сумі 701,37грн.

6. Стягнути з приватного підприємства "Бэль" м. Донецьк (83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 96, , р/р 0518 у філії Путілівське відділення "Промінвестбанк" м. Донецьк, МФО 334914) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СМК ІСТЕЙТ" м. Донецьк (83000, м. Донецьк, вул. Постишева, 117, , р/р 6100 у ЗАТ "Донгорбанк" м. Донецьк, МФО 334970) витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00грн."

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Суду першої інстанції видати відповідний наказ.

Головуючий           Т.М. Колядко

Судді:          С.В. Мирошниченко

О.А. Скакун

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5. г/с Дон. обл.