ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№ 33/163

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з'явився, належно повідомлений про час і місце слухання справи

відповідача

не з'явився, належно повідомлений про час і місце слухання справи

прокурора

Сахно Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Комунального підприємства "Святогірське багатогалузеве об'єднання комунального господарства"

на постанову

від 24.09.2007 року Донецького апеляційного господарського суду

у справі

№ 33/163 господарського суду Донецької області

за позовом

Краматорського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Маяківської сільської ради

до

Комунального підприємства "Святогірське багатогалузеве об'єднання комунального господарства"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Національний природний парк "Святі гори"

про

стягнення 15 537,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Краматорський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Маяківської сільської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства "Святогірське багатогалузеве об'єднання комунального господарства" про стягнення 15537, 00 грн. збитків, заподіяних незаконною порубкою дерев.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.07.2007 року позовні вимоги задоволені повністю.

За апеляційною скаргою Комунального підприємства "Святогірське багатогалузеве об'єднання комунального господарства" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.09.2007 року залишене без змін з тих самих підстав.

Не погоджуючись із прийнятими судовими актами, Комунальне підприємство "Святогірське багатогалузеве об'єднання комунального господарства" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішення господарського суду Донецької області від 12.07.2007 року і постанови Донецького апеляційного господарського суду від 24.09.2007 року та прийняття нового рішення про відмову у позові.

Заявник посилається на порушення норм матеріального права, а саме: пункту 3 статті 20 Закону України "Про охорону природного навколишнього середовища" та зазначає, що норми вказаного Закону та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не надають права на подання позовів про відшкодування збитків і витрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища місцевим радам.

Крім того, скаржник вважає, що в порушення вимог статті 361 Закон України "Про прокуратуру" Краматорська міжрайонна природоохоронна прокуратура подала до господарського суду позов в інтересах держави, невірно визначивши особу, уповноважену представляти інтереси держави внаслідок порушення її економічних інтересів.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та присутнього у судовому засіданні прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даному випадку є стягнення збитків, завданих навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев.

Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що начальником Теплинського ПНДВ НПП "Святі гори" Жуковим С.І. 07.08.2006 року складено акт № 3 про виявлене 04.08.2006 року лісопорушення, а саме незаконна порубка лісу у кварталі № 65 виділи №№ 3,13,14 Теплинського ПНДВ. Лісопорушення скоєно 03.08.2006 року робітниками Святогірського БОКГ під керівництвом головного енергетика.

Помічником Краматорського міжрайонного природоохоронного прокурора оглянуте місце події в присутності начальника Теплинського ПННО НПП "Святі гори", державного інспектора Святогірської РЕІ та понятих. За наслідками перевірки складено протокол огляду місця події б/н від 16.08.2006 року про те, що в перевіреному лісовому масиві (квартал № 65, виділ 3), розташованому біля лінії електропередач, на відстані 4-4,5м від лінії електропередач виявлені зрубані дерева до рівня зупинення росту, а саме 22 дерева породи дуб, 32 дерева породи клен та 1 дерево породи липа; виділи №№ 13,14 розташовані на відстані 300-330м. від водозабірного комплексу с.Тетянівка Слов’янського району, на протязі лінії електропередач, загальною довжиною 130-150 м., кількість зрубаних дерев до ступеню росту складає породи дуб –3, клен –83, та одне дерево породи осина.

Згідно із статтею 69 Лісового кодексу спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток). Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства.

Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами.

Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов'язаних і не пов'язаних із веденням лісового господарства.

Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації як правило в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд, виконаного фахівцями Національного природного парку “Святі Гори” на підставі такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах території та об’єктів природно-заповідного фонду України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №521 від 21.04.1998 року, розмір збитку, заподіяного незаконною порубкою дерев, склав 15537, 00 грн. та відповідачем не сплачений.

Але, при цьому, поза увагою суддів залишилися приписи пункту "з" статті 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" згідно з яким подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища віднесено до компетенції спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Донецької області від 12.07.2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.09.2007 року у справі № 33/163 господарського суду Донецької області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Святогірське багатогалузеве об'єднання комунального господарства" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач