ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2008 Справа№ 27/187-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач),

суддів: Ясир Л.О., Прудніков В.В.

при секретарі: Лозовському К.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Новікова Тетяна Володимирівна, представник, довіреність №22-04 від 22.04.2008р

від відповідача: Нугаєва Оксана Миколаївна, представник, нотаріально посвідчена довіреність ВКА№310288 від 29.02.2008р;

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково –виробниче об’єднання ПРОДИС” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2008р по справі № 27/187-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Науково –виробниче об’єднання ПРОДИС”, м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк “Земельний капітал”, м.Дніпропетровськ

про розірвання договорів, припинення управління майном і стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково –виробниче об’єднання ПРОДИС” звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк “Земельний капітал” про:

-          розірвання договорів про участь у Фонді фінансування будівництва між довірителем та управителем за номерами 34, 40, 46, 48, від 27.09.2006р;

-          припинення управління майном (грошовими коштами), яке здійснюється управителем на підставі договорів про участь у фонді фінансування будівництва за номерами 34, 40, 46, 48 від 27.09.2006р;

-          зобов’язання управітеля відкріпити від довірителя об’єкти інвестування, закріплені за довірителем, а саме: квартири за номерами 34, 40, 46, 48 в багатоквартирному будинку за адресою Дніпропетровськ, вул. Мукаша Салаку нова, 12;

-          стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 1849047, 55 грн, які підлягають поверненню позивачу згідно з договорами про участь у ФФБ за номерами 34, 40, 46, 48, від 27.09.2006р;

-          стягнення з відповідача 118885, 37 грн пені за несвоєчасне повернення грошових коштів.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2008р в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано ст. 50 Закону України “Про фінансово –кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю”, п.3 ст 634 Цивільного кодексу України згідно з яким, якщо вимога про зміну або розірвання договору пред’явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв’язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання , може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або мала знати на яких умовах вона приєднувалася до договору. В ході вирішення спору встановлено, що позивач приєднався до договорів про участь у фонді фінансування будівництва (ФФБ) саме у зв’язку із здійсненням підприємницької діяльності і достовірно знав на яких умовах приєднався до таких договорів.

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права.

Скаржник вважає, що між сторонами був укладений не договір про іпотечний кредит, спеціально розроблений для участі у фонді фінансування будівництва, як це передбачено п.8.1 Правил ФФБ та ст. 50 Закону України “Про фінансово –кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю”, а звичайний середньостроковий кредитний договір, тому застосування ст. 50 Закону України “Про фінансово –кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю”, а також п.9.9 договорів про участь у ФФБ є помилковим та таким, що не відповідає чинному законодавству. Скаржник вважає, що суд не надав правової оцінки листу відповідача від 28.12.2007р №17/1106-01, який свідчить про те, що він не заперечує проти припинення управління майном та повернення коштів. Посилаючись на ч.2 ст.1008 ЦК України скаржник вказує, що довіритель і повірений мають право у будь –який час відмовитись від договору доручення, і відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною.

Позивач просить скасувати рішення, позов задовольнити.

Відповідач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

07.09.2006р між товариством з обмеженою відповідальністю “Науково –виробниче об’єднання ПРОДИС”, м.Дніпропетровськ (довіритель) та товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк “Земельний капітал”, м.Дніпропетровськ (управитель) укладені договори про участь у Фонді фінансування будівництва №334, 40, 46, 48.

Сторони домовились, що довіритель на підставі приєднання цих договорів до Правил Фонду фінансування будівництва (далі ФФБ) об’єкту: “Реконструкція частини будівлі гуртожитку під житловий будинок за адресою: м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-1 вул Мукаша Салакунова буд. 12”, затвердженими управителем та забудовником 17 липня 2006р дає згоду на участь у ФФБ, та на підставі повного визнання ним Правил ФФБ бере зобов’язання виконувати їх, передає майно –грошові кошти управителю з метою отримати у власність об’єктів інвестування –двокімнатних квартир №№34, 40, 46 кожна загальною площею 79, 34 кв м і трьохкімнатної квартири №48 загальною площею 99,44 кв м в об’єкті будівництва – реконструкція частини будівлі гуртожитку під житловий будинок по вул. Мукаша Салакунова, 12 в .мДніпропетровську та встановлює обмеження щодо окремих дій управителя з управлінням цими коштами, а управитель приймає кошти на рахунок ФФБ у довірче управління з подальшим використанням коштів ФФБ у порядку визначеному Правилами ФФБ (п.п.1.1. договору)

Фонд фінансування будівництва (ФФБ) є ФФБ виду “А”, відповідно до чинного законодавства (п.1.2. договорів).

За цим договором довіритель є установником управляння майном, переданого ним на рахунок ФФБ, а ТОК КБ “Земельний капітал” є управителем ФФБ.

Пунктом 4.1 вказаних договорів визначено, що він вступає в силу з моменту внесення Довірителем коштів до ФФБ та діє до повного виконання Сторонами зобов’язань за цим договором відповідно до правил ФФБ або до моменту розірвання договору.

Пунктом 4.2 договорів передбачені підстави припинення управління майном.

Пунктом 5.1 встановлено, що до позапланової дати введення об’єкта будівництва в експлуатацію довіритель має право достроково припинити управління майном та відмовитись від участі в ФФБ.

Посилаючись на зміни своєї діяльності в зв’язку з чим придбання жилих квартир втратило для нього господарський інтерес, позивач вимагає розірвання договорів про участь у ФФБ №№34, 40, 46, 48 від 27.09.2006р і відповідно застосування правових наслідків, які пов’язані з розірванням вказаних договорів: припинення управління майном, стягнення грошових коштів переданих в управління відповідачу, стягнення з останнього пені в розмірі 118885,37 грн за несвоєчасне повернення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 15, 16, 526, 530, 611, 623-625, 634, 1029, 1043, 1044 Цивільного кодексу України.

Як свідчать матеріали справи в день укладення договорів про участь у Фонді фінансування будівництва, тобто 27.09.2006р. позивач уклав з відповідачем кредитний договір №952 (а.с.97 т.1), згідного якого останній надав позивачу кредит в сумі 4000000 грн до 26.09.2007р під 21% річних для придбання квартир.

Вказана сума була зарахована банком на рахунок позивача, який платіжним дорученням №18 від 27.09.206р (т.2 а.с.11) оплатив свою участь у ФФБ в сумі 4402097, 64 грн не тільки за спірними договорами, а і за іншими договорами про участь у ФФБ, які були укладені 27.09.2006р.

Згідно п.3.2 кредитного договору в редакції останньої додаткової угоди №11 від 10.12.2007р (т.1 а.с.105) “в забезпечення виконання зобов’язань за договором Банком прийняті майнові права на нерухоме майно за іпотечними договорами №123 від 27.09.2006р; №128 від 27.09.2006р; №134 від 27.09.2006р; №136 від 27.09.2006р та майнові права за договором застави №54 від 31.08.2007р”.

Предметом іпотеки по зазначеним іпотечним договорам є квартири за будівельними номерами 34, 40, 46, 48 в житловому будинку №12 по вул. Мукаша Салакунова на ж/м Тополь-1, тобто саме ті об’єкти інвестування, які зазначені в договорах №№ 34, 40, 46, 48 про участь у Фонді фінансування будівництва. Копії іпотечних договорів долучені апеляційною інстанцією до матеріалів справи (т.2 а.с.17-36)

Зазначене свідчить про те, що позивач отримав кредит для участі у ФФБ та забезпечив виконання своїх зобов’язань за кредитним договором іпотекою.

Та обставина, що кредитні кошти були отримані позивачем для участі в ФФБ підтверджується пунктом 2.1.2 п.п.2 спірних договорів, в яких мається посилання на кредитний договір №952 від 27.09.2006р.

До такого висновку судова колегія прийшла оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи та надані сторонами в їх сукупності, як того вимагає ст. 43 ГПК України.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України “Про фінансово –кредитні механізми і управління майном при будівництві та операціях з нерухомістю”.

Такий висновок ґрунтується на тому, що згідно ч.2 ст 1030 ЦК України не можуть бути предметом договору управління майном грошові кошти, крім випадків, коли право здійснювати управління грошовими коштами прямо встановлено Законом. Законом України “Про фінансово –кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю” від 19.06.2003р №978-IV встановлено право управителя на управління переданими йому коштами через фонд фінансування будівництва (ст. ст. 12, 13 Закону). В даному випадку управління грошовими коштами позивача відповідач здійснював через відповідні Фонди.

Згідно ст. 1 вказаного Закону він встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла на особливості управління цими коштами.

Відповідно до ч.6 ст 50 Закону “Про фінансово –кредитні механізми і управління майном при будівництві та операціях з нерухомістю” Довіритель ФФБ, який отримав кредит для участі у ФФБ та забезпечив виконання своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит іпотекою, до моменту повного виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит не має права змінити об'єкт інвестування, уступити право вимоги за договором про участь у ФФБ третім особам, частково отримати кошти з ФФБ або відмовитися від участі у ФФБ.

Згідно з п.п. 9.9 договорів від 27.09.2006р №№34, 40, 46, 48 про участь у Фонді фінансування будівництва, довіритель, який отримав кредит для участі в ФФБ та забезпечив виконання своїх зобов’язань за кредитним договором іпотекою до момент повного виконання зобов’язань перед банком –кредитором не має права змінити об’єкт інвестування, уступити право вимоги за цим договором третім особам, отримати кошти з ФФБ або відмовитися від участі у ФФБ без згоди управителя.

Таке саме застереження міститься в п.8.5 Правил фінансування будівництва виду А (затверджені ТОВ КБ “Земельний капітал” і ТОВ “Піраміда ДТМ від 17.07.2006р).

Таким чином положення ч.6 ст 50 Закону України “Про фінансово –кредитні механізми і управління майном при будівництві та операціях з нерухомістю” відтворені в п.п. 9.9. договорів про участь у ФФБ, п.8.5 Правил, узгоджені між сторонами і є обов’язковими для виконання.

Колегія суддів не погоджується з доводами скаржника, що, оскільки в кредитному договорі №952 “об’єкти (цілі) кредитування” не зазначено, що кредит наданий для участі у ФФБ, то не можна вважати, що він отриманий для участі у ФФБ.

Дійсно в п.2 кредитного договору зазначено, кредит надано для придбання квартир, але із дій сторін вбачається, що саме кошти отримані за кредитним договором, в день їх надання були перераховані позивачем за договором про участь у ФФБ (т.2 а.с.11).

Матеріали справи свідчать (т.1 а.с.106) і це не спростовується позивачем, станом на 04.06.2008р заборгованість за кредитним договором №952 становить 2 291505, 93 грн, тобто зобов’язання перед банком по поверненню кредиту не виконано.

Згоди на розірвання договорів про участь у ФФБ відповідач позивачу не надавав.

Лист ТОВ КБ “Земельний капітал” від 28.12.2007р №17/1106-1 (т.1 а.с.38) не можна розцінювати як згоду на припинення управління майном, оскільки вказаним листом роз’яснено порядок повернення коштів але з його змісту не вбачається, що відповідач погодився на розірвання договорів.

Таким чином, оскільки позивач не виконав своїх зобов’язань за кредитним договором, виконання яких забезпечено іпотечними договорами, згоди на розірвання договорів про участь у Фонді фінансування будівництва відповідач не надав, відсутні підстави для розірвання спірних договорів.

Судова колегія вважає, що оскільки правовідносини щодо управління грошовими коштами регулюються Законом України “Про фінансово –кредитні механізми і управління майном при будівництві та операціях з нерухомістю”, частиною 6 статті 50 вказаного Закону встановлені певні обмеження що стосуються участі у фонді фінансування будівництва, то в даному випадку положення глави 70 ЦК України не застосовуються.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2008р відповідає діючому законодавству, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2008р по справі № 27/187-08 залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково –виробниче об’єднання ПРОДИС”, м.Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Головуючий суддя О.В.Джихур

Судді                     В.В.Прудніков

Л.О.Ясир