ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.02.08

Справа № 9/51-08.

За позовом: Сумської міської ради, м. Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» в особі Сумської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанку . м. Суми

про визнання не дійсним договору.

СУДДЯ Лущик М.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Литвиненко В.О.

Від відповідача: Кіптенко Г.В.

В судовому засіданні 25.02.2008 року було оголошено перерву до 29.02.2008 року на 10 год. 00 хв.

СУТЬ СПОРУ: Позивач відповідно до позовної заяви просить суд визнати недійсним договір купівлі – продажу нежитлового приміщення шляхом викупу від 27 вересня 2007 року, укладений між Сумською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю “Український промисловий банк”з моменту його укладення.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що враховуючи наявність рішення Сумської міської ради щодо приватизації об’єктів комунальної власності шляхом викупу, наявність укладеного Охоронного договору на пам’ятку культурної спадщини від 13.06.2005 року № 40 також, беручи до уваги, що правовий статус пам’ятки об’єкту культурної спадщини набуває лише з моменту занесення до Державного реєстру нерухомих пам’яток України, а запровадження Закону України “Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини” мораторій на приватизацію поширює свою дію лише стосовно тих об’єктів культурної спадщини, які зареєстровані у встановленому порядку (занесені до державного реєстру нерухомих пам’яток України), просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, та дослідивши наявні докази по справі, суд встановив наступне:

08.06.2005р. між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення № ДКВ-0035, який 31.01.2006 викладено в новій редакції "Договір оренди нежитлового приміщення № УКМ-0159" (далі - Договір оренди).

За умовами Договору оренди позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлові приміщення площею 1340,40 кв. м. у буд. № 62 за адресою: м. Суми, вул. Петропавловська для розміщення Сумської філії Банку, право на оренду яких Банк набув на підставі рішень Сумської міської ради від 27.04.2005 № 1205-МР та від 21.12.2005 № 1544-МР.

На підставі рішення Сумської міської ради від 22 лютого 2006 року № 1645 –МР «Про програму приватизації об’єктів комунальної власності територіальних громад міста Суми на 2006 рік» між сторонами було укладено договір № 20 від 27.09.2007 року купівлі – продажу нежитлового приміщення шляхом викупу

З матеріалів справи вбачається, що зобов'язання за цим договором сторонами виконані в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 85105 від 01.10.2007 року про сплату 1633287,60 грн. за придбання нерухомого майна за адресою м. Суми, вул.. Петропавлівська, 62, шляхом викупу та актом прийому – передачі № 23 від 02.10.2007 року.

Крім того, як під час передачі в оренду нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 62, так і під час проведення процедури приватизації та укладення договору купівлі-продажу заперечень зі сторони позивача, а також органу охорони пам'яток - інспекції по охороні і використанню пам'яток архітектури та містобудування Сумської міської ради щодо відчуження приміщення не надходило.

Відповідно до листа № 2679/01-12.3 від 10.09.2007р. Інспекція по охороні і використанню пам'яток архітектури та містобудування Управління архітектури та містобудування м. Суми не заперечувала проти укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення шляхом викупу.

Відповідно до умов договору строк дії Договору оренди встановлено до 31.01.2031р. Крім того, відповідно до п. 10.3 Договору, він припиняється внаслідок викупу Об'єкта оренди Орендарем

Як вбачається із позовної заяви позивача, нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Петропавловська, 62 є об'єктом культурної спадщини пам'яткою архітектури місцевого значення, затвердженого рішенням Сумського облвиконкому від 18.09.1985 р. № 276. На той час, коли приймалось дане рішення діяв Закон України "Про охорону та використання пам'яток історії та культури" від 13.07.1978 № 3600-ІХ.

Законом України "Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини" від 01.02.2005 № 2391-ІУ (набрав чинності 23.02.2005) запроваджено заборону на приватизацію пам'яток культурної спадщини на період до затвердження Верховною Радою України переліку пам'яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Отже, зазначене законодавством обмеження у вигляді тимчасової заборони на приватизацію стосується виключно пам'яток культурної спадщини, а не будь-яких об'єктів культурної спадщини.

Це обумовлено тим, що відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону культурної спадщини" (№1805-111 від 08.06.2000) об'єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам'ятки. Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об'єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи поширюється правовий статус пам'ятки.

Порядок занесених об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України встановлено пунктами 12 та 13 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1760 "Про затвердження Порядку визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України", згідно яких підставою для занесення об'єкта культурної спадщини як пам'ятки до Реєстру є затвердження науково-методичною радою центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини висновок спеціально створеної експертної комісії щодо об'єкта культурної спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи будинок № 62 по вул. Петропавлівська м. Суми не внесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Крім того, як зазначає відповідач свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 24.05.2005р. (серія ЯЯЯ № 133257) та від 05.04.2007р. (серія САВ № 433609), інформацію про належність об'єкту до пам'ятки культурної спадщини не містили. Хоча інформація про категорію пам'ятки, дату і номер рішення про її державну реєстрацію має бути обов'язково у документі, який посвідчує право власності на пам'ятку (ст. 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини").

Також, відповідно до вимог ст. 16 Закону України "Про охорону культурної спадщини" відсутня інформація про належність об'єкту культурної спадщини, занесеного до Реєстру шляхом публікації Реєстру та внесених до нього змін та встановлення охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам'ятках або в межах їхніх територій незалежно від форм власності.

Виходячи з вищенаведеного, з 01.01.2001 р. вважаються пам'ятками лише ті об'єкти, що внесені до Державного реєстру та на які видані свідоцтва про реєстрацію відповідно до порядку, встановленого Законом України "Про охорону культурної спадщини".

Отже, будинок № 62 по вул. Петропавлівська м. Суми не підпадає під сферу регулювання Закону України "Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини", обмеження не стосуються об'єктів власники яких не внесли їх до Державного реєстру у встановленому порядку і не отримали свідоцтво про реєстрацію, а тому договір купівлі-продажу укладений правомірно.

Згідно абз. 1 ч. 1 та абз. З ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про охорону культурної спадщини" встановлено, що об'єкти культурної спадщини, що є пам'ятками (за винятком пам'яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини. Перелік пам'яток, які не підлягають приватизації, затверджується Верховною Радою України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 13.06.2005 року між Інспекцією з охорони пам’яток архітектури та містобудування м. Суми та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було укладено охоронний договір.

Враховуючи наявність рішення Сумської міської ради щодо приватизації об'єктів комунальної власності шляхом викупу, наявність укладеного Охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини від 13.06.2005 № 40, також беручи до уваги, що правовий статус пам'ятки об'єкт культурної спадщини набуває лише з моменту занесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, а запровадження Закону України "Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини" мораторій на приватизацію поширює свою дію лише стосовно тих об'єктів культурної спадщини, які зареєстровані у встановленому порядку (занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України), позовні вимоги позивача визнаються судом неправомірними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

08.02.2008 року відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження в справі на підставі того, що у провадженні Вищого господарського суду знаходиться касаційне подання на рішення господарського суду Сумської області від 25.12.2006 року у справі № 10/728-06 про спонукання Управління комунального майна та прихватизації Сумської міської ради укласти договір купівлі – продажу нежитлового приміщення, яка пов’язана зі справою 9/51-08.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав, що вищезазначене клопотання відповідає не підлягає задоволенню на підставі того, що Управління комунального майна та прихватизації Сумської міської ради не є стороною по справі 9/51-08

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49,68,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.В задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі – відмовити.

2.В позові - відмовити.

СУДДЯ                                                                      М.С. Лущик