ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2008 Справа № 2/152-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Скобєлкіна С.В. при секретарі Котенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Дельта-лоцман", м.Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стивідорна компанія Херсон-порт", м.Херсон

3-тя особа: Державне підприємство "Дніпро-Бузький морський торговельний порт", м.Миколаїв

про стягнення 5054,10 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Божнюк С.Ю., довіреність від 10.12.2007р.

від відповідача - не прибув

3-тя особа: Опанюк Д.Г., довіреність від 12.01.2008 року

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Дельта-лоцман" звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Стивідорна компанія Херсон-порт" про стягнення 5054,10 грн. заборгованості з канального збору за прохід судна Бузько-Дніпровсько-Лиманським та Херсонським морськими каналом. Позовні вимоги ґрунтуються на ствердженні про те, що між сторонами у жовтні 2005 року був укладений договір, відповідно до умов якого позивач брав на себе зобов'язання виконувати лінійні і портові лоцманські проведення суден та інші послуги. Відповідно до розрахунку ДП "Дельта-лоцман" за проведення Бузько-Дніпровсько-Лиманським каналом судна "Кредо" під агентуванням відповідача нарахувало для сплати 4814,18 грн. канального збору та 239,92 грн. пені, які просить стягнути з винної сторони разом з судовими витратами по даній справі.

На підставі наданого клопотання суд залучив до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Державне підприємство "Дніпро-Бузький морський торговельний порт".

У судовому засіданні представником позивача вимоги ДП "Дельта-лоцман" підтримані у повному обсязі з посиланням на надані матеріали та докази.

Відповідач - ТзОВ "СК Херсон-порт" до суду не прибув, свого представника в судове засідання не направив, про причини свого неприбуття для розгляду справи не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу не надав. Крім того, відповідачем не були виконані вимоги суду щодо надання відзиву на позовну заяву, доказів про сплату боргу або обґрунтуванням причин його несплати, засвідчених копій реєстраційних документів.

Згідно положень ст.ст.4-2, 4-3 Господарсько-процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Призначаючи розгляд справи на 14.01.2008 року, суд надавав можливість сторонам, в тому числі і відповідачу, підготувати та подати всі необхідні документи для вирішення спору по суті, безпосередньо прийняти участь в судовому засіданні.

Відповідач не прибув, наданими йому правами не скористався.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі матеріалів і доказів, що знаходяться у справі і надані позивачем.

Третьою особою, якою є державне підприємство "Дніпро-Бузький морський торговельний порт", надані письмові заперечення відносно позову ДП "Дельта-лоцман", який вона вважає безпідставним, про що також доповів представник державного підприємства в ході судового засідання. Позиція ДП "Дніпро-Бузький морський торговельний порт" ґрунтуються на ствердженні про наступне.

Бузько-Дніпровсько-Лиманський канал ("БДЛК") та Херсонський морський канал ("ХМК") у період з 04.05.2006 року по 02.10.2006 року знаходились у господарському віданні державного підприємства "Дніпро-Бузький морський торговельний порт" (ДП "ДБМТП"), тому плата за проходження БДЛК та ХМК (канальний збір), яка є предметом позову, сплачена відповідачем до ДП "ДБМТП" у повному обсязі відповідно до виставлених портом рахунків, а у ДП "Дельта-лоцман" відсутні правові підстави для отримання вказаної плати за проходження суднами у період з 01.09.2006 року по 30.09.2006 року БДЛК та ХМК.

ДП "Дніпро-Бузький морський торговельний порт" вважає, що під час знаходження БДЛК та ХМК у господарському віданні ДП "ДБМТП" канальний збір за проходження суден цими каналами сплачувався порту правомірно. До того ж, не маючи каналів та персоналу, що здійснює технічний нагляд за експлуатацією каналів, ДП "Дельта-лоцман" не надавало та не могло надавати відповідачу БДЛК і ХМК для безпечного проходження суден, а також отримувати плату за цю послугу (канальний збір).

Увагу сторін звернуто також на наявність висновку від 03.11.2006 року № 126/490 науково-правової експертизи про правомірність сплати канального збору до ДП "ДБМТП", відповідних виписок банку про оплату канального збору та судових рішень з аналогічними вимогами ДП "Дельта-лоцман", у задоволенні яких було відмовлено.

У судовому засіданні позивач в особі свого представника підтримав заявлені вимоги та просить стягнути з ТзОВ "СК Херсон-порт" на користь ДП "Дельта-лоцман" 4814,18 грн. заборгованості з оплати канального збору, 239,92 грн. пені, а також судові витрати по справі.

Позиція відповідача по заявленим вимогам суду не відома, оскільки ТзОВ "СК Херсон-порт" до суду не прибув, відзив на позов не надав, своїми процесуальними правами не скористався.

Представник третьої особи - державного підприємства "Дніпро-Бузький морський торговельний порт" вважаючи вимоги ДП "Дельта-лоцман" безпідставними, просить відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши представників позивача і третьої особи, суд прийшов до висновку про те, що позов ДП "Дельта-лоцман" до ТзОВ "СК Херсон-порт" про стягнення 5054,10 грн. заборгованості і пені з оплати канального збору не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, державне підприємство "Дельта-лоцман" м.Миколаїв, звернулось до ТзОВ "Стивідорна компанія Херсон-порт" з позовом про стягнення 4814,18 грн. заборгованості та 239,92 грн. пені, а всього 5054,10 грн., що виникла внаслідок невиконання відповідачем обов'язків по договору № 45/П-05 від 03 жовтня 2005 року. Відповідно до умов цього договору позивач прийняв на себе зобов'язання за заявками відповідача надавати послуги з лоцманського проведення, регулювання руху суден та надавати право проходження по Бузько-Дніпровсько-Лиманському каналу (БДЛК) та Херсонському морському каналу (ХМК). Відповідач, який діє від імені та за дорученням судовласника, в свою чергу, зобов'язався згідно п.1.1 договору прийняти і оплатити надані позивачем послуги.

Як вказує позивач в позовній заяві, відповідно до розрахунку (Додаток № 1 до позову) 18.09.2006 року державним підприємством "Дельта-лоцман" було забезпечено безпечне проведення Бузько-Дніпровсько-Лиманським каналом судна "Кредо" під агентуванням відповідача, за проходження якого нарахований канальний збір склав 4814,18 грн. На виконання п.2.1.2 Договору позивачем було надано відповідачу рахунки на оплату наданих послуг, отримання яких ТзОВ "СК Херсон-порт" підтверджується копією накладної кур'єрської служби (т.1 а.с.19).

Виставлений рахунок відповідачем не оплачений, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за договором та нарахованих на його підставі штрафних санкцій.

Проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд прийшов до наступних висновків.

Договір, що регулює правовідносини сторін по даному спору, за своєю правовою природою є угодою про надання послуг. Відповідно ці відносини регулюються нормами Глави 63 Цивільного кодексу України "Послуги. Загальні положення".

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням Другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором. При цьому, положення, зазначеної норми застосовуються до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання,

Згідно з приписами ч.1 ст.902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до п.2.1.1. Розділу 2 Договору, позивач по справі зобов'язався за заявками відповідача у встановленому порядку , відповідно до діючих "Правил плавання і лоцманського проведення в північно-західній частині Чорного моря, Бузько-Дніпровсько-Лиманському і Херсонському морському каналах" (далі - Правила) своєчасно і якісно виконувати лінійні і портові лоцманські проведення суден, надавати послуги регіональної служби регулювання рухом суден при проходженні їх Бузько-Дніпровсько-Лиманському і Херсонському морському каналах та надавати правої проходження по зазначеним, каналам.

Відповідач по справі, згідно з умовами Розділу 2.2 Договору зобов'язався своєчасно подавати на адресу позивача лоцманські заявки, до виходу судна давати підписану уповноваженими особами "Інформацію для виставлення рахунку" та перераховувати зазначені в рахунку суми на рахунки позивача.

Позивачем не надано доказів того, що ДП "Дельта-лоцман" фактично були надані будь-які послуги ТзОВ "СК Херсон-порт" 18.09.2006 року (проведення каналом БДЛК судна "Кредо") відповідно до умов договору, у тому числі і послуги по безпечному проходженню судном каналу. Третя особа вказує, що така послуга відповідачу була надана з боку ДП "ДБМТП" за що відповідач з ним повністю розрахувався. Позивач також не надав доказів того, що відповідач звертався до нього із лоцманською заявкою.

Позивач не спростував вищезазначені обставини та заперечення третьої особи, але в той же час, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що канальний збір, борг по сплаті якого є предметом даного спору, не є послугою, а відноситься до обов'язкового платежу, тому його оплата повинна здійснюватися за сам факт проходження судном каналу, а отже не потрібно ніякого підтвердження надання цієї послуги. Доводи в цій частині позивач обґрунтовує статтею 84 Кодексу торговельного мореплавства України.

Суд не погоджується з позицією позивача з наступних причин.

Відповідно до ст.84 Кодексу торговельного мореплавства України (надалі - КТМ України), канальний портовий збір належить до цільових портових зборів.

Згідно ч.4.2 ст.84 КТМ України передбачає, що, розмір портових зборів встановлюється Кабінетом Міністрів України, а використання допускається виключно за їх цільовим призначенням.

Розмір канального збору встановлений Положенням про портові збори, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000р. № 1544 (далі - Положення №1544).

Відповідно до п.18 Положення, нарахування канального збору здійснюється за кожне проходження каналу судном за визначеними ставками.

Отже за своєю правовою природою канальний збір не є безумовною платою, як податкові платежі. Канальний збір є платою за фактично надані послуги по проходженню каналу судном.

Такий висновок підтверджується Положеннями ст.26 Конвенції ООН по морському праву від 10.12.1982р. (ратифікована Законом України від 03.06.1999 р. № 728-ХІV), відповідно до якої іноземне судно, яке проходить через територіальне море, може бути обкладене лише зборами в оплату за конкретні послуги, надані цьому судну.

П.5.16 ст.16 Закону України "Про податок на додану вартість" зазначено, що портовими зборами оплачуються послуги, що надаються суднам.

П.11 Положення № 1544 передбачено нарахування із сум портових зборів податку на додану вартість (базою для нарахування ПДВ є операції з продажу товарів, виконання робіт, надання послуг).

Окрім того, ч.2 п.3.1.1 Порядку обліку та використання коштів від портових зборів (далі - Порядок № 783), який затверджений наказом Міністерства транспорту України від 25.08.2004 р. № 783, визначено, що нарахування доходів від портових зборів відображається в бухгалтерському обліку по кредиту субрахунку 703 "Дохід від реалізації робіт і послуг".

Відповідно до примітки 4 пункту 1 (Загальна частина) Положення про портові збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000р. № 1544, порядок обчислення і справляння зборів поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності всіх форм власності, які виконують роботи та надають послуги у морських портах (причалах) незалежно від підпорядкованості цих портів (причалів).

Отже, з приписів зазначеного законодавства, випливає, що справляння портових зборів здійснює особа, яка надає відповідні послуги суднам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1996р. № 640 "Про затвердження переліку внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних" (зі змінами та доповненнями) визначено, що БДЛК та ХМК належать до морських судноплавних шляхів.

П.2. постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.1998р. № 2098 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.2006р. № 953, визначено, що функції з утримання судноплавних шляхів здійснюються за рахунок канального збору.

Відповідно до п.1.2 Порядку № 783 цей Порядок є обов'язковим для застосування усіма суб'єктами підприємницької діяльності, які згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2000р. № 1544 "Про портові збори" справляють із суден відповідні портові збори.

Згідно п.2.4. цього Порядку кошти від канального збору використовуються: на утримання, обслуговування, ремонт та забезпечення безпеки судноплавства на судноплавних шляхах загальнодержавного значення і підхідних каналах портів, очищення їх від наносів і підтримку їхніх габаритів у межах паспортних значень; на днопоглиблювальні роботи, пов'язані з підтримкою та/або поліпшенням проектних глибин на каналах; на утримання, обслуговування та ремонт засобів навігаційного обладнання на каналах; на будівництво (придбання, виготовлення), модернізацію, реконструкцію каналів та інших необоротних активів, що використовуються на зазначені в цьому пункті цілі; на утримання персоналу, що здійснює технічний нагляд за експлуатацією каналів.

Ст.84 КТМ України не визначає конкретного отримувача зборів, а лише передбачає, що портові збори мають цільове призначення, тобто мають використовуватись виключно для виконання функцій (робіт), для яких вони стягуються.

ДП "Дельта-лоцман" був визначений отримувачем канального збору у п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 2098 від 30.12.1998р., оскільки у відповідності до п.3 цієї постанови БДЛК та ХМК передавались на баланс ДП "Дельта-лоцман".

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006р. № 953 внесені зміни до постанови № 2098, внаслідок яких п.3 постанови № 2098 втратив чинність, а функції з

утримання судноплавних шляхів, які здійснюються за рахунок канального збору, були покладені на державні підприємства, які належать до сфери управління МТЗУ. Для БДЛК та ХМК до 02.10.2006р. таким підприємством було ДП "ДБМТП", тобто третя особа по справі.

03.05.2006р. наказом Міністра транспорту та зв'язку України № 422, що виданий у відповідності з Порядком розпорядження майном підприємств, установ та організацій, які входять до сфери управління Міністерства транспорту та зв'язку України, ДП "Дельта-лоцман" зобов'язане передати, а ДП "Дніпро-Бузький морський торговельний порт" прийняти на баланс зазначені канали.

04.05.2006р. згідно акту прийому-передачі канали прийняті на баланс ДП "Дніпро-Бузький морський торговельний порт" і, таким чином останнє отримало право господарського відання об'єктами державної власності - Бузько-Дністровсько-Лиманським та Херсонським морськими каналами.

Згідно наказу по ДП "Дніпро-Бузький           морський торговельний порт" № 32-П від 11.05.2006 року до підприємства, в порядку переводу з ДП "Дельта-лоцман" були прийняті на роботу працівники, що задіяні на роботах з нагляду та технічною експлуатацією каналів. Таким чином, ДП "Дельта-лоцман" фактично було позбавлено можливості надання послуг з безпечного проведення суден по Бузько-Дніпровсько-Лиманському та Херсонському морському каналах.

Відповідно до приписів частини 3 статі 59 Господарського кодексу України у разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання, до іншого суб'єкта господарювання, до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання. Отже, з викладеного вище слідує, що на дату надання послуг відповідачеві до ДП "Дніпро-Бузький морський торговельний порт" перейшли всі права та обов'язки, які були у ДП "Дельта-лоцман" за договором № 45/П-05 від 03.10.2005 року, укладеного ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Стивідорна компанія Херсон-порт".

З матеріалів наданих третьою особою вбачається, що 18.09.2006 року державним підприємством "Дніпро-Бузький морський торговельний порт" на адресу ТзОВ "Стивідорна компанія Херсон-порт" був виставлений рахунок № 77 "канальний збір" на суму 4814,18 грн. за судно "Кредо". До нього також додана "Розшифровка рахунку", у якому зазначено, що 4814,18 грн. стягуються у якості канального збору. Третьою особою також наданий Акт прийому-здачі робіт (послуг) за вересень 2006 року, згідно змісту якого слідує, що ДП "ДБМТП" (виконавець) зробив, а судовласник, представником якого є Агент - ТзОВ "СК Херсон-порт" (за дорученням) прийняв послуги по безпечному проходженню ХМК (канальний збір) т/х "Кредо" на загальну суму 4814,18 грн., відповідно виставленого рахунку № 77 від 18.09.2006 року. Судовласник, представником якого є Агент, по якості послуг претензій не має. Банківською випискою наданою третьою особо підтверджується факт сплати 20.09.2006 року платником - ТзОВ "СК "Херсон-порт" 4814,18 грн. на рахунок ДП "Дніпро-Бузький МТП" із зазначенням виду платежу: "за канальний збір по т/х "Кредо". (т.1 а.с.115-119).

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших нормативних актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів того, що ним були надані зазначені у позову послуги відповідачу, тобто цей факт у відповідності до положень ст.33 ГПК України ним не доведено. З цього суд робить висновок про те, що за вказаних обставин позовні вимоги ДП "Дельта-лоцман" задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати по справі суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, вищезазначених правових норм та керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення направити сторонам по справі.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України (вступна, описова, мотивувальна і резолютивна частини).

Суддя С.В.Скобєлкін

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 06.02.2008р.