ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 42/38

19.02.08

За позовом Закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “ДАРтеплоцентраль” м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна житло-сервіс” м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 1604479,48 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Пясецький П.Г.,

від відповідача Гречченко Г.В.

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2007 року Закрите акціонерне товариство “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” звернулося в суд з указаним позовом.

На підставі ст. 25 ГПК України судом проведено заміну позивача його правонаступником Закритим акціонерним товариством “Енергогенеруюча компанія “ДАРтеплоцентраль”.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем укладено договір № 430025 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води від 1 серпня 2004 р., згідно з яким він зобов’язався виробляти, систематично поставляти та передавати у власність відповідачу теплову енергію, а останній –щомісячно не пізніше 28 числа поточного місяця оплачувати спожиту теплову енергію.

Всупереч умов договору відповідач не оплатив спожиту протягом листопада 2007 року теплову енергію, заборгувавши йому 1604479,48 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилався на часткову сплату заявленої до стягнення суми боргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 серпня 2004 р. між позивачем як правонаступником Закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “Укр-Кан Пауер” та відповідачем укладено договір № 430025 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води.

За умовами договору позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб опалення, гарячого водопостачання до належних відповідачу будинків згідно переліку до договору № 3 в обсязі 128425 Гкал/рік, а останній –оплачувати спожиту теплову енергію не пізніше 28 числа поточного місяця.

Строк дії договору відповідно до п. 10.1 встановлений з 1 серпня 2004 до 1 серпня 2005 років та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення про припинення договору не буде заявлено однією із сторін, в частині розрахунків –до повного їх завершення. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Згідно з твердженнями позивача, поданим ним розрахунком заборгованості, він поставив відповідачу у листопаді 2007 року 13822,16816 Гкал теплової енергії вартістю 1604479,48 грн., яку той не оплатив.

Суд критично оцінює указані доводи, оскільки вони не в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та наявним доказам.

Так, з наявної у матеріалах справи особової картки (табуляграми) споживання теплової енергії вбачається, що за договором № 430025 відповідач у листопаді 2007 року спожив теплову енергії вартістю 11133,50 грн. Нарахування позивачем відповідачу понад вказаної суми боргу є безпідставними, оскільки спожита відповідачем теплова енергія за іншими договорами не стосуються предмету даного спору.

З наявної у справі довідки Комунального підприємства “Головний інформаційно-обчислювальний центр” про зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, які надійшли від мешканців Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна житло-сервіс” ЖРЕО-2414 за опалення та гаряче водопостачання потягом листопада 2007 року, стверджується факт оплати відповідачем спожитої теплової енергії за спірним договором у розмірі 6236,80 грн. до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

Посилання відповідача на здійснення оплати у більшому розмірі є безпідставними, оскільки подані ним акти звірки достовірно не підтверджують факт оплати теплової енергії, спожитої саме у листопаді 2007 року.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 622 ЦК України підлягає стягненню 5896,70 грн. боргу (11133,50-6236,80).

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати відповідно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “ДАРтеплоцентраль” м. Києва задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна житло-сервіс” (02002, м. Київ, пр-т Юрія Гагаріна, 14-А, код 32772152) на користь Закритого акціонерного товариства “Енергогенеруюча компанія “ДАРтеплоцентраль” (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 20, код 21661022) 5896,70 грн. боргу, 58,96 грн. витрат по оплаті державного мита, 0,43 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                             П.І.Паламар