ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2008 р. Справа № 14/1712

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О

суддів: Зарудяної Л.О.

Ляхевич А.А.

при секретарі Кулик О.А. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Коваля А.В. - представника за довіреністю,

від відповідача: Стрельницької О.О. - представника за довіреністю №1 від 02.01.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові аграрні технології", м.Хмельницький

на рішення Господарського суду Хмельницької області

від "25" квітня 2007 р. у справі № 14/1712 (суддя Гладюк Ю.В.)

за позовом Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Богданівецький комбінат хлібопродуктів", смт. Богданівці Хмельницького району

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові аграрні технології", м.Хмельницький

про стягнення 17706,40грн.

з оголошеною в судовому засіданні 24.01.2008р. перервою до 19.02.2008р. та 19.02.2008р. перервою до 04.03.2008р. згідно ст. 77 ГПК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.04.2007р. у справі №14/1712 задоволено позов Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Богданівецький комбінат хлібопродуктів", смт.Богданівці Хмельницького району та стягнуто на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові аграрні технології" 16559,80 грн. заборгованості, 165,60 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення господарського суду від 25.04.2007р.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- судом невірно застосовані норми матеріального права, зокрема, ст.34 ГПК України, оскільки не взято до уваги постанову КМУ від 07.02.2003р. №164 "Про здійснення заставних операцій із зерном";

- не може братись до уваги п.1.5 договору від 19.08.2004р., оскільки в ньому не зазначено на кого покладено зобов'язання по сплаті за зберігання зерна;

- судом враховувались лише відносини між сторонами по зберіганню зерна за договором №1 від 19.08.2004р., але сам договір регулює ще й відносини по заставній закупці зерна, коли власником зерна, після оплати стає Державний агент, тобто позивач по справі.

В судових засіданнях представник відповідача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду Хмельницької області незаконним та необгрунтованим, у зв'язку з чим просить його скасувати та прийняти новий судовий акт, яким в позові відмовити.

Представник позивача заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважає рішення від 25.04.2007р. законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу - безпідставною, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою (з врахуванням уточнених вимог) про стягнення з відповідача 13857,60грн. основної заборгованості за договором на заставну закупку зерна та відповідальне зберігання заставного зерна №1 від 19.08.2004р., та 2702,20грн. нарахувань інфляції відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України (а.с.2-3,19).

19.08.2004р. між Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії „Хліб України „Богданівецький комбінат хлібопродуктів" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Нові аграрні технології" укладено договір №1 на заставну закупку зерна та відповідальне зберігання заставного зерна (а.с.8), відповідно до умов якого товаровиробник зобов'язується передати зерно, а виконавець зобов'язується прийняти його на відповідальне зберігання в асортименті, кількості, за заставною ціною та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору).

Відповідно до п.п.1.4, 1.5 договору, загальна заставна вартість товару становить 220000грн.; вартість зберігання 1 тонни зерна становить 5,68грн. за місяць з ПДВ.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що платежі за послуги із зберігання зерна в розмірі 5,68грн. здійснює товаровиробник, тобто ТОВ "Нові аграрні технології".

Відповідно до п.3.11 договору, товаровиробник щомісяця після уточнення кількості та якості товару, що зберігається у виконавця, вносить плату за зберігання, яка становить 5,68 грн.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.03.2005р. (п.5.1 договору).

На виконання умов договору, ТОВ "Нові аграрні технології" передало, а ДП ДАК "Хліб України" "Богданівецький комбінат хлібопродуктів" прийняло на зберігання зерно, що підтверджується подвійним складським свідоцтвом на зерно від 19.08.2004р. (частина А та частина Б) (а.с.60-61), актом приймання-передачі подвійного складського свідоцтва від 19.08.2004р. (а.с.59) та реєстрами накладних на прийняте насіннєве зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку (а.с.62-90).

Як вбачається з розрахунку позивача (а.с.58), зерно зберігалось у період з 19.08.2004р. по 01.02.2005р. Вартість зберігання 400 тонн зерна у зазначений період разом з ПДВ складає 12297,60грн. Згідно п.3.13 додатку 1 до Порядку здійснення заставних операцій із зерном, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2003р. №164 та додатковою угодою №001100-10/3-001 до Генерального договору страхування №001100-10/3, страхова сума складає разом з ПДВ 1344грн.

Однак, відповідач своїх зобов'язань по договору щодо оплати зберігання зерна не виконав. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за зберігання та страхування заставного зерна становить 13857,60грн.

Відповідно до п. 3.19 договору №1 від 19.08.2004р., після закінчення дії договору, а саме з 01.03.2005р. зерно перейшло у власність держави.

01.03.2005р. подвійне складське свідоцтво на зерно видано Державній акціонерній компанії "Хліб України" (а.с. 91).

Відповідно до ч.2 ст.175 Господарського кодексу України, майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

На час розгляду справи, відповідач не подав суду доказів проведення розрахунків у повному обсязі. У зв'язку з цим борг відповідача перед позивачем становить 13857,60грн.

Нормою ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В зв'язку з неналежним виконанням ТОВ "Нові аграрні технології" зобов'язань по сплаті боргу в повному обсязі, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні за період з 01.03.2005р. по 01.03.2007р.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно з розрахунком позивача сума інфляційних за прострочення платежу складає 2702,20грн. (а.с.7). Розрахунок інфляційних відповідає вимогам законодавства.

Норми Постанови Кабінету Міністрів України "Про здійснення заставних операцій із зерном" №164 від 07.02.2003р., на яку посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі, не дають підстав для звільнення ТОВ "Нові аграрні технології" від відповідальності за неналежне виконання умов договору №1 від 19.08.2004р. щодо внесення плати за зберігання зерна.

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 13857,60грн. основного боргу та 2702,20грн. втрат від інфляції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові аграрні технології" м. Хмельницький не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.04.2007р. має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2007 року у справі №14/1712 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові аграрні технології" м. Хмельницький - без задоволення.

2. Справу №14/1712 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Вечірко І.О

судді:

Зарудяна Л.О.

Ляхевич А.А.

Віддрук. 4прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд