ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/92

24.03.08

За позовом           Науково-технічного концерну «Інститут проблем машинобудування»НАН України, м. Харків

До          Дочірнього підприємства «Наукнафтагаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ

Про                              стягнення 58 333 грн.

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача Бондаренко О.В. –пред. по довіреності

Від відповідача не з’явився

В судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 ГПК Уккраїни

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 58 333 грн. за виконану роботу згідно укладеного Договору № 6/01-06 на виконання науково-технічної роботи від 01.02.2006 р., посилаючись на порушення відповідачем, як замовником, умов оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2008р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 19.03.2008р.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового процесу, представників у судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позовну вимогу по суті і розміру у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив.

Представник позивача заявив письмове клопотання, відповідно до ст. 75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись ухилення відповідача від розрахунків.

Особи, які беруть участь у справі визнаються повідомленими про судовий розгляд господарського спору оскільки ухвала про порушення провадження у справі надсилалась за юридичною адресою сторін і зокрема відповідача.

Відповідач клопотань про відкладення розгляду спору та наявність у нього поважних причини щодо неявки у судове засідання не повідомив, що дає підстави визнати причини його неявки до суду неповажними.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2006 року між сторонами був укладений Договір № 6/01-06 на виконання науково-технічної роботи (надалі –Договір), за умовами якого відповідач доручав, а позивач, як виконавець . взяв на себе виконання науково-технічної роботи: Розроблення методу розрахунку витрат природного газу при продуванні сепаратору з урахуванням фазових переходів компонентів природного газу.

Відповідно до п. 1.2. Договору зміст та терміни виконання етапів робіт за договором визначаються Календарним планом проведення робіт договору (Додаток 2).

Вартість робіт та порядок розрахунків за виконану роботу передбачені Розділом 2 Договору «Вартість робіт і порядок розрахунків».

Згідно п. 2.1. Договору та Протоколу узгодження договірної ціни на науково-технічну роботу (Додаток 1) вартість робіт за договором складає 85 000 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 2.2. Договору оплата здійснюється одноразово згідно з Календарним планом.

Відповідач на підставі акту здачі-приймання перераховує кошти на розрахунковий рахунок позивача після отримання коштів від генерального замовника (п. 2.3. Договору).

Протягом лютого –травня 2006 року згідно Календарного плану позивач повністю виконав роботи, передбачені Договором, та здав їх відповідачу за актом здавання-приймання науково-технічних робіт від 22.05.2006р. № 1 на суму 85 000 грн. з ПДВ, належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи. Оригінал акту здавання-приймання науково-технічних робіт був оглянутий судом у судовому засіданні.

Відповідач. як замовник за Договором, частково розрахувався за виконані роботи, перерахувавши на рахунок позивача кошти у розмірі 26 667 грн., що підтверджується банківськими виписками від 04.07.2006р., від 19.01.2007р., від 23.01.2007р., від 23.05.2007р.

Станом на 15.11.2007р. заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 06/01-06 від 01.02.2006р. за виконані роботи становить 58 333 грн., що підтверджується Актом звіряння розрахунків між сторонами . Оригінал Акту звіряння розрахунків за зазначеним Договором залучений до матеріалів справи та засвідчує факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем та відповідно приймається судом як належний доказ .

З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово направляв на адресу відповідача листи щодо погашення заборгованості за Договором, належним чином засвідчені копії листів долучені до матеріалів справи та підтверджують

Відповідач не виконав вимог позивача щодо погашення заборгованості за виконані роботи та належним чином договірні зобов’язання не виконав.

Таким чином, на день розгляду справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем обліковується та визначена у сумі 58 333 грн.

Відповідно до ст. 331 ГК України замовник за договором на створення і передачу науково-технічної продукції зобов’язаний прийняти виконані роботи (продукцію) і оплатити їх.

Відповідач в порушення вищезазначеної норми та умов Договору не здійснив своєчасної та повної оплати за виконані роботи.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Таким чином, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за Договором № 6/01-06 від 01.02.2006р. у розмірі 58 333 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю за розрахунком позивача.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 173, 331 ГК України, ст. ст. 33, 34, 44, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства «Наукнафтагаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, 7, ) на користь Науково-технічного концерну «Інститут проблем машинобудування»Національної академії наук України (61046, м. Харків, вул. Д. Пожарського, 2/10, ) –з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - заборгованість за виконану роботу у розмірі 58 333 (п’ятдесят вісім тисяч триста тридцять три) грн., 583 (п’ятсот вісімдесят три) грн. 33 коп. –витрати на держмито та 118 (сто вісімнадцять) грн. –за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Н. І. Качан