СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.08                                                                                 Справа № 6/4

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Краснолуцької філії м. Красний Луч

до відкритого акціонерного товариства «Завод «Красний Луч»м. Красний Луч

про стягнення 77490 грн. 66 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача

Вершилова Л.М. дов. № 46 від 01.01.2008 р.

Від відповідача

Лобода В.О. дов. № 352 від 17.12.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення 59691 грн. 02 коп. боргу за активну електричну енергію в січні –березні 2006 р., 14684 грн. 00 коп. –втрати від інфляції, 3115 грн. 64 коп. –3 % річних.

Позивач позов підтримав.

Відповідач позов визнає частково в сумі основного боргу –59691 грн. 02 коп. заперечуючи проти стягнення втрат від інфляції та 3 % річних посилаючись на введення відносно відповідача мораторію в порядку ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом».

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного між сторонами договору № 1007 про постачання електричної енергії від 15 вересня 2005 року відповідач в неповному обсязі розрахувався за спожиту в січні-березні 2006 року активну електричну енергію в сумі 59691 грн. 02 коп.

Наявність боргу в сумі 59691 грн. 02 коп. підтверджується актом звірення розрахунків від 14.01.2008 р. підписаним сторонами.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 59691 грн. 02 коп. боргу за активну електричну енергію в січні –березні 2006 р., 14684 грн. 00 коп. –втрати від інфляції, 3115 грн. 64 коп. –3 % річних нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач заперечує проти стягнення 14684 грн. 00 коп. –втрати від інфляції, 3115 грн. 64 коп. –3 % річних посилаючись на те, що відносно нього 19.10.2005 року ухвалою господарського суду Луганської області у справі № 20/167б введений мораторій на задоволення вимог кредиторів і відповідно до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»не підлягають нарахуванню та стягненню санкції за невиконання або неналежне виконання грошових зобов’язань.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доводи відповідача стосовно застосування положень ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»до нарахувань здійснених позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України судом відхиляються з огляду на наступне:

Грошове зобов'язання –зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин заявлені позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України вимоги не є неустойкою або штрафною санкцією, на ці вимоги дія мораторію не розповсюджується.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –774 грн. 91 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Завод «Красний Луч»м. Красний Луч, пл. Трофімова 1 ідентифікаційний код 14308753 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Краснолуцької філії, м. Красний Луч, вул. Інтернаціональна 19 ідентифікаційний код 26204042:

- 59691 грн. 02 коп. борг за активну електричну енергію на п/р 7 в Краснолуцькому відділені Ощадбанку № 3115, МФО 364133, ідентифікаційний код 26204042

- 14684 грн. 00 коп., втрат від інфляції, 3115 грн. 64 коп. –3 % річних, 774 грн. 91 коп. –державне мито, 118 грн. 00 коп. – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на п/р в Красно луцькому відділені ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»МФО 304007.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

18.02.2008 р.