ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/64

18.02.08

За позовом:          ВАТ АБ „Укргазпромбанк”;

До:                    ТОВ „Теплокон”;

Про:                     стягнення 220 291,22 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Семенюта О.В., представник, довіреність б/н від 18.02.2008 р.;

Від відповідача:           не з”явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 118 000,00 грн. заборгованості за кредит, 30 834,06 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 71 458,16 грн. пені, 2 202,92 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Товариство з обмеженою відповідальністю „Теплокон”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

28.03.2005 р. між сторонами був укладений договір банківського кредиту (кредитної лінії) №859-КЛ/05, за умовами якого позивач зобов’язався відкрити відповідачеві невідновлювальну кредитну лінію, а останній вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за його користування.

Пунктом 1.1.1. договору встановлена сума граничної заборгованості за кредитною лінією у розмірі 118 000,00 грн.

Кінцевий термін погашення кредиту визначений сторонами 28.11.2006 р. (п. 1.1.2. договору).

Процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 23% річних (п. 1.1.3. договору).

Відповідно до п. 1.1.4. договору відповідач зобов’язався сплачувати відсотки за користування кредитом щомісячно, не пізніше п’ятого числа місяця, що йде за місяцем користування кредитом.

Пунктом 1.1.5. договору встановлені строки та обсяги погашення кредиту:

—до 05.08.2006 р. –30 000,00 грн.;

—до 05.09.2006 р. –30 000,00 грн.;

—до 05.10.2006 р. –30 000,00 грн.;

—до 28.11.2006 р. –28 000,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, надавши відповідачеві кредит у сумі 118 000,00 грн., що підтверджується виписками банківської установи, які додані до матеріалів справи.

Відповідач не виконав свої зобов’язання за договором, наданий позивачем кредит та відсотки за його користування не повернув. Станом на день слухання справи у судовому засіданні сума боргу відповідача перед позивачем за кредит складає 118 000,00 грн. та 30 834,06 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку платежу позивачем нарахована пеня у розмірі 71 458,16 грн., передбачена п. 5.1. договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи, умовам договору та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Теплокон” (інд. 03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-а, ) на користь Відкритого акціонерного товариства Акціонерний банк „Укргазпромбанк” (інд. 02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 13, ) 118 000 (сто вісімнадцять тисяч) грн. заборгованості за кредит, 30 834 (тридцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 06 коп. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 71 458 (сімдесят одна тисяча чотириста п’ятдесят вісім) грн. 16 коп. пені, 2 202 (дві тисячі двісті дві) грн. 92 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко