Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2008 р. Справа № 13/625-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., суддя Івакіна В.О., суддя Фоміна В.О.

при секретарі Міщенко О.А.

За участю представників сторін :

Позивача – Оршлет С.В.( дов. від 18.02.2008 року)

Відповідача – Бережної Т.В. ( дов. від 12.02.2008 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ( вх.№ 253 С/1-13) на рішення господарського суду Сумської області від 17.01.2008 року по справі № 13/625-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек», м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Жовтнева», смт. Жовтневе Білопільського району Сумської області

про стягнення 1145223,29 грн.

встановила:

Позивач - ТОВ "Агротек", звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до ТОВ "Агрофірма "Жовтнева" про стягнення суми основного боргу у розмірі 1011329,16 грн., суми пені у розмірі 90783,72 грн, суми 3% річних у розмірі 48725,84 грн., суми індексу інфляції у розмірі 76024,77 грн., 11452,23 грн. витрат на сплату державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.01.08р. (суддя Лиховид Б.І.) позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1011329,16 грн. боргу, 90783,72 грн. пені, 76024,77 грн. інфляційних збитків 48725,84 грн. - 3% річних, 11452,23 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права , просить оскаржуване рішення скасувати, зобов"язати позивача звірити взаєморозрахунки між сторонами справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07 лютого 2008 року апеляційна скарга відповідача прийнята до провадження та призначена до розгляду на 11 березня 2008 року.

14 лютого 2008 року від позивача надійшла заява про вжиття заходів про забезпечення позову, в якому він просив накласти арешт на майно ТОВ «Агрофірма «Жовтнева», а саме: 1) комбайн JOHN DEERE, модель 9680 WTS,2003 року виробництва, серійний № Z09680А075154 (в комплекті зернова жатка JOHN DEERE 625R, захват 7,6 метра, серійний № Z0625RX023049); 2) комбайн JOHN DEERE, модель 9680 WTS,2003 року виробництва, серійний № Z09680А075220 (в комплекті зернова жатка JOHN DEERE 625R, захват 7,6 метра, серійний № Z0625RX023050) , а також накласти арешт на інше майно, що належить ТОВ «Агрофірма «Жовтнева».

Ухвалою від 15 лютого 2008 року колегія суддів частково задовольнила заяву позивача , а саме в частині накладення арешту на комбайни JOHN DEERE, модель 9680 WTS,2003 року виробництва, серійний № Z09680А075154 (в комплекті зернова жатка JOHN DEERE 625R, захват 7,6 метра, серійний № Z0625RX023049) ; JOHN DEERE, модель 9680 WTS,2003 року виробництва, серійний № Z09680А075220 (в комплекті зернова жатка JOHN DEERE 625R, захват 7,6 метра, серійний № Z0625RX023050).

07 березня 2008 року представником відповідача надане пояснення до апеляційної скарги .

У судовому засіданні 11 березня 2008 року відповідач підтримав свою апеляційну скаргу та пояснення до неї з посиланням на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, допущено неповне з‘ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Відповідач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не досліджено спірний договір, оскільки такий договір є неукладеним через відсутність у ньому істотних умов щодо ціни та строку дії договору. Також, на думку відповідача, враховуючи, що у спірному договорі містяться суперечності щодо переходу права власності на товар, що згідно з актом прийняття –передачі відповідачу передано лише право користування товаром, а також, оскільки на даний час спірний товар у відповідача вилучено позивачем, неможливо встановити правову природу взаємовідносин між сторонами, а тому вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів є безпідставними, та необгрунтовано задоволені місцевим господарським судом.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує , вважає її необґрунтованою та такою , що не підлягає задоволенню , а тому просить залишити рішення господарського суду Сумської області від 17.01.2008 року без змін , а апеляційну скаргу без задоволення , про що зазначив у відзиві на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 11 березня 2008 року було оголошено перерву до 10-ї години 14 березня 2008 року для виготовлення повного тексту постанови.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, а також доводи , викладені в додаткових поясненнях сторін, заслухавши у судовому засіданні повноважних представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

06 липня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 288-1АТ , за умовами якого продавець ( позивач ) зобов*язався продати , а покупець ( відповідач) прийняти та оплатити продукцію , що в наступному іменується Товар , вказану у специфікації ( Додаток № 1) , а саме : комбайн JOHN DEERE, модель 9680 WTS,2003 року виробництва, серійний № Z09680А075154 (в комплекті зернова жатка JOHN DEERE 625R, захват 7,6 метра, серійний № Z0625RX023049); комбайн JOHN DEERE, модель 9680 WTS,2003 року виробництва, серійний № Z09680А075220 (в комплекті зернова жатка JOHN DEERE 625R, захват 7,6 метра, серійний № Z0625RX023050).

12 липня 2006 року між сторонами було укладено Акт приймання-передачі права користування вищезазначеною сільськогосподарською технікою ( Додаток № 3 до договору )( а.с. 9, зворотня сторона).

06.07.2006 року до договору купівлі-продажу № 288-1АТ було укладено додаткову угоду № 1 ( а.с. 10).

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів , а саме вартості отриманого товару та штрафних санкцій (пені за порушення строків оплати),інфляційних та річних за весь час прострочення платежу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, місцевий господарський суд посилався на обгрунтованість позовних вимог позивача , які підтверджені належними доказами.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору , умови , що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При цьому відповідно до ч. 3 цієї статті, при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 4 ч. 180 ГК України, умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Згідно з ч.5 ст.180 ГК України, ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Ч.2 ст.189 ГК України встановлено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

Таким чином , істотними є ті умови , які є необхідними і достатніми для укладення договору . Перелік істотних умов безпосередньо залежить від виду конкретного договору . Так , для договору купівлі-продажу , як оплатного договору, істотними є умови про ціну договору та його строк .

Надаючи правову оцінку договору купівлі-продажу , додаткам та додатковій угоді до нього , колегія суддів встановила ,що положення щодо ціни на товар передбачені п.п. 3.1; 3.2 договору .

Відповідно до пункту 3.1. - «ціна на товар встановлюється в українських гривнях у відповідності з базисом поставки «франко-склад продавця»та вказується у додатку №1 до договору»;

Пунктом 3.2.договору передбачено - «вказана у п.3.1. ціна на товар сформована на 06.07.2006 р. у доларах США. При цьому оплата здійснюється у національній валюті України, у відповідності з нижче наведеною формулою, за вирахуванням раніше здійснених платежів».

Як вбачається із додатку №1 до договору купівлі - продажу № 288-1АТ від 06.07.2006 р., ціни на товар встановлені у доларах США. Щодо ціни на товар у гривнях, то ніде у додатку №1 вона остаточно не встановлена, а лише зазначено про орієнтовну загальну суму.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наведені пункти договору не визначають та не дають можливості встановити, у якій саме валюті встановлена ціна на товар , а також сторонами в договорі не встановлена ціна товару в національній валюті (гривнях).

У п.10.2. договору купівлі - продажу № 288-1АТ від 06.07.2006 р. сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.03.2007 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків. Строк дії договору може бути продовжений за взаємною згодою сторін.

Разом з тим, у додатку №1 до договору строком здійснення остаточного платежу сторони встановили 10.08.2006 р. А в додатковій угоді № 1 до договору від 06.07.2006 року дата оплати остаточної суми договору встановлена 01.03.2008 року .

А тому колегія суддів дійшла висновку , що у спірному договорі не міститься чіткого положення щодо строку дії договору .

Відповідно до приписів п.10.4. договору купівлі - продажу № 288-1АТ від 06.07.2006 р., дія договору припиняється при завершенні визначеного п.10.2. строку його дії, якщо сторони після цього не продовжать цей строк, або за взаємною згодою сторін.

У п.2.1. договору купівлі - продажу № 288-1АТ від 06.07.2006 р. сторони встановили, що комплектація товару, строки та умови поставки обговорені у додатку №1 до договору, що є його невід'ємною частиною. Однак, як вбачається із матеріалів справи, у додатку №1 до договору взагалі відсутні положення щодо умов поставки товару.

Пунктом 2.4. договору купівлі - продажу № 288-1АТ від 06.07.2006р. встановлено, що покупець (ТОВ «Агрофірма «Жовтнева») до повного виконання п.5.1. даного договору має право користуватися поставленим йому товаром без його відчуження або передачі товару у заставу.

У п.5.1. вищевказаного договору сторони встановили, що платежі за товар здійснюються у два етапи: шляхом залогового платежу та остаточної оплати суми договору у відповідності з «графіком оплати»(таблиця №2), вказаним у додатку №1 до договору.

Відповідно до п.2.5. договору купівлі - продажу №288-1АТ від 06.07.2006р. право власності на товар переходить від продавця (ТОВ «Агротек») покупцю (ТОВ «Агрофірма «Жовтнева») після 100% оплати суми даного договору.

З наведеного можна зробити висновок, що право власності на товар має переходити до покупця лише після повного виконання останнім п.5.1. договору купівлі - продажу № 288-1АТ від 06.07.2006р.

Разом з тим, п.2.9. договору купівлі - продажу № 288-1АТ від 06.07.2006 р. встановлює, що при невиконанні покупцем п.5.1. даного договору у термін, вказаний у таблиці №2 додатку №1 до даного договору, право власності від покупця переходить до продавця та набуває чинності додаткова угода №1.

Зі змісту даних положень вже вбачаються інші терміни переходу права власності на товар до покупця, а саме: право власності на товар має переходити до покупця раніше виконання останнім всіх обов'язків за п.5.1. договору. Але термін переходу права власності ніде у договорі, окрім п.2.5., остаточно не визначений.

Таким чином, у положеннях п.2.5. та п.2.9. договору купівлі - продажу № 288-1АТ від 06.07.2006 р. містяться розбіжності щодо остаточного визначення строку переходу права власності на товар.

Проте як , обов*язковою умовою договору купівлі-продажу , відповідно до статті 655 Цивільного Кодексу України є передача продавцем майна у власність покупця .

Згідно з акту приймання-передачі від 12.07.2006 року покупцю ТОВ «Агрофірма «Жовтнева»передано лише право користування, але право користування не може бути предметом договору купівлі-продажу.

Враховуючи приписи вищезазначених норм цивільного законодавства , колегія суддів дійшла висновку , що у договорі купівлі-продажу № 288-1АТ відсутні істотні умови , які є необхідними для такого виду договорів , а тому даний договір є неукладеним , тобто таким , що не породив юридичних наслідків.

До того ж слід зазначити , що пунктом 8 ст. 181 ГК України передбачено, що у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що сторонами здійснені певні дії щодо виконання такого договору: згідно з актом приймання –передачі від 12.07.2006 р. відповідачу передано право користування товаром, а тому правові наслідки таких дій повинні визначатися нормами Цивільного кодексу України.

Однак, оскільки відповідно до вищевказаного акту відповідачу передано не право власності, а лише право користування, та зважаючи на неукладеність договору купівлі-продажу, колегія суддів вважає, що у позивача відсутні правові підстави вимагати стягнення з відповідача вартість переданої на користування техніки, а також передбачених умовами договору та нормами чинного законодавства сум пені, інфляційних та річних за порушення строків розрахунків за отриманий у власність товар.

Також колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду, викладеними в оскаржуваному рішенні та вважає, що під час дослідження матеріалів справи судом не була надана оцінка всім положенням договору щодо наявності в ньому передбачених чинним законодавством суттєвих умов, а саме: умов щодо ціни та строку дії договору. Не досліджено положень додаткової угоди № 1 до договору, а також тих обставин, що по акту прийому –передачі відповідачу передано лише право користування спірним товаром.

Окрім цього , в ході судового засідання з*ясовано та не заперечується сторонами , що станом та дату прийняття вказаної постанови спірний товар (комбайни з зерновими жатками) фактично у відповідача вилучені відділом державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції та передані за зберігання позивачеві .

У відповідності до ст. 84 ГПК України, судове рішення повинно містити, зокрема, обставини справи, встановлені господарським судом, причини виникнення спору, докази, на підставі яких прийнято рішення, доводи, за якими господарський суд відхилив докази сторін, законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. за № 11 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з*ясуванню обставин , що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, а тому рішення господарського суду Сумської області від 17 січня 2008 року підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України , а апеляційна скарга задоволенню.

Враховуючи , що позовні вимоги задоволенню не підлягають, заходи по забезпеченню позову ,вжиті ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2008 р. підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 68,99,101,102, п.2 ст.103 , 104 п. 1, 4 ч. 1, ст. 105 ГПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 17 січня 2008 р. по справі № 13/625-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротек»(49083 м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1 п/рахунок 0041 в ЗАТ «Хоум Кредіт Банк»МФО 307123 Код 32232765) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Жовтнева» (41854 Сумська область Білопільський район смт Жовтневе, вул. Заводська,26 п/рахунок в СОД АБ «Райффайзен Банк Аваль»МФО 360805 Код 3076766) 5726,12 грн. держмита, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Заходи по забезпеченню позову , вжиті ухвалою Харківського апеляційного господарського суду , скасувати.

Повний текст постанови оголошений у судовому засіданні 14 березня 2008 року.

Головуючий суддя Токар М.В.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Фоміна В.О.