СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 лютого 2008 року

Справа № 2-16/11542-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Горошко Н.П.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився, прокурор міста Керч;

позивача: не з'явився, Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим;

відповідача: не з'явився, Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі";

розглянувши апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 08 листопада 2008 року у справі № 2-16/11542-2007А

за позовом           прокурора міста Керчі

(вул. Радянська, 12, місто Керч, 98300)

в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим

(вул. Борзенко, 40, місто Керч, 98300)

до Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі"

(вул. Години, 2в, місто Керч, Автономна Республіки Крим, 98303)

про стягнення 6953878,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року прокурор міста Керчі в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі"

про стягнення 6953878,08 грн. (т. 1 а.с. 2-8).

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 08 листопада 2007 року у справі № 2-16/11542-2007А (суддя Омельченко В.А.) позов прокурора міста Керчі в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим до Кримського республіканського підприємства „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” про стягнення 6953878,08 грн., задоволено (т.2 а.с. 172-175).

Судом стягнуто з Кримського республіканського підприємства „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” податкову заборгованість у розмірі 6 953 878,08 грн. за рахунок активів (податок на додану вартість у сумі 4 444 423,45 грн.; податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів у сумі 57 485,07 грн.; комунальний податок у сумі 25 026,19 грн.; збір за спеціальне використання водних ресурсів у сумі 1 630 623,15 грн.; податок з доходів фіз. осіб у сумі - 28 490,05 грн.; збір за забруднення навколишнього природного середовища у сумі - 333 698,17 грн.; податок на прибуток у сумі - 434 132,00 грн.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” має податкову заборгованість, яку у добровільному порядку погашати відмовляється, а також тим, що відповідно до статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Не погодившись з цим судовим актом, Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з заявою про апеляційне оскарження та апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 08 листопада 2007 року у справі № 2-16/11542-2007А скасувати (т.3 а.с. 26-29).

Сторона вважає, що постанова господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та при неповному з’ясувані всіх обставин справи.

Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення необґрунтовано зроблено висновок про несплату підприємством податкових зобов’язань з 2004 по червень 2007 року.

Крім того, відповідач не мав можливості оскаржити дії Державної податкової інспекції у місті Керчі Автономної Республіки Крим щодо нарахування пені, оскільки про вказане нарахування йому було невідомо.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 05 лютого 2008 року здійснена заміна судді Сотула В.В. на суддю Голика В.С.

У судове засідання 19 лютого 2008 року прокурор міста Керч не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства неприбутті у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У судовому засіданні оголошувалася перерва.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа рішенням Керченської міської ради від 15 травня 1992 року.

Станом на 11 липня 2007 року у Кримського республіканського підприємства „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” залишилася непогашеною сума податкового боргу в розмірі 6 953 878,08 грн., з якої:

податок на додану вартість у сумі 4 444 423,45 грн.: за деклараціями по податку на додану вартість –3539474,45 грн., за податковими повідомленнями-рішеннями –308241,19 грн., пеня –596707,31 грн.;

податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів у сумі 57 485,07 грн.: нараховано –47723,03 грн., за податковими повідомленнями-рішеннями –7527,87 грн., пеня –2234,17 грн.;

комунальний податок у сумі 25 026,19 грн.: нараховано –24704,80 грн., пеня –321,39 грн.;

збір за спеціальне використання водних ресурсів у сумі 1 630 623,15 грн.: нараховано –1599390,48 грн., пеня –31232,67 грн.;

податок з доходів фізичних осіб у сумі - 28 490,05 грн.: за податковим повідомленням-рішенням –12311,67 грн., пеня 16178,38 грн.;

збір за забруднення навколишнього природного середовища у сумі - 333 698,17 грн.: нараховано –308444,93 грн., за податковими повідомленнями-рішеннями –231,26 грн., пеня –25021,98 грн.;

податок на прибуток у сумі - 434 132,00 грн.

Прокурор міста Керчі звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції місті Керчі Автономної Республіки Крим до Кримського республіканського підприємства „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” про стягнення податкової заборгованості в сумі 6953878,08 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги посиланнями на статтю 9 Закону України „Про систему оподаткування”.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Статтею 9 Закону України „Про систему оподаткування” передбачено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зокрема зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі” має податкову заборгованість, яку у добровільному порядку погашати відмовляється.

Державною податковою інспекцією у місті Керчі Автономної Республіки Крим на виконання вимог Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” приймалися заходи для погашення податкового боргу, а саме проводилася реалізація майна, вилучення готівки, адміністративні арешти. Однак, прийняті міри не призвели до погашення боргу підприємства.

Відповідно до статті 2 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу (далі - органи стягнення), є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

Згідно із пунктом 1.7 статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків - кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Статтею 3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

На підставі вищевказаного суд апеляційної інстанції вважає правомірним задоволення позовних вимог про стягнення податкової заборгованості за рахунок активів Кримського республіканського підприємства „Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Керчі”.

Щодо посилань апелянта на порушення вимог чинного законодавства Державною податковою інспекцією місті Керчі Автономної Республіки Крим при нарахуванні пені суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 1.4 статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” пеня - плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання.

Підпунктом 16.1.1 пункту 16.1 статті 16 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно із підпунктом 16.3.1 пункту 16.3 статті 16 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” нарахування пені закінчується у день прийняття банком, обслуговуючим платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового боргу. У разі часткової сплати суми податкового боргу нарахування пені зупиняється на таку сплачену частку.

Апелянт твердить, що Державною податковою інспекцією місті Керчі Автономної Республіки Крим нараховувалась пеня на несплачені податкові зобов'язання, які були штучно створені саме позивачем, внаслідок обліку податкового органу платі по поточним обов'язкам в рахунок погашення податкового боргу. Однак, матеріали справи не містять відповідних доказів, на підставі яких можливо дійти висновку про порушення вимог статті 16 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” Державною податковою інспекцією місті Керчі Автономної Республіки Крим.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в постанові місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи, порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлено.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що постанова господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 24, 195, 196, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини1 статті 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 08 листопада 2008 року у справі № 2-16/11542-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз’яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Н.П. Горошко

Судді                                                                      В.С. Голик

І.В. Черткова