ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" лютого 2008 р.

Справа № 21/9126

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аір-Поліграф" м. Прилукидо Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" м. Городок

про стягнення 66328,55 грн.

Суддя Огороднік К.М.

Представники сторін:

від позивача - Федорчук В.В. - за довіреністю

від відповідача - не з'явився

Суть спору: Позивач (ТзОВ „Аір-Поліграф” м. Прилуки) звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача (ТзОВ „Городокконсервмолоко” м. Городок) заборгованості в сумі 37367,12 грн., що утворилась через неналежне виконання умов укладеного між сторонами договору поставки № 8 від 15.01.2007 року, а також 27031,60 грн. пені та 1930,08 грн. інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, повноважного представника для участі у судове засідання не направив та не заперечив проти позовних вимог, що не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

15.01.2007 року між сторонами по справі укладено договір № 8 про виготовлення позивачем етикетно-пакувальної, поліграфічної продукції з терміном дії до 31.12.2007 року, у відповідності до умов якого позивачем поставлено, а відповідачем отримано продукцію, підтвердженням чого є видаткові накладні № РН-0000407 від 19.04.2007 року на суму 5499,99 грн., № РН-0000514 від 14.05.2007 року на суму 3674,99 грн., № РН-0000520 від 15.05.2007 року на суму 13824,97 грн., № РН-0000656 від 13.06.2007 року на суму 7139,98 грн., № РН-0000665 від 14.06.2007 року на суму 7139,98 грн., № РН-000657 від 13.06.2007 року на суму 2376,00 грн., № РН-0000664 від 14.06.2007 року на суму 5544,00 грн.

У відповідності до розділу 4 договору, оплата партії продукції проводиться шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставлених виконавцем рахунків-фактури. Замовник здійснює оплату продукції згідно рахунків-фактур за отриману ним продукцію від виконавця на протязі 10-календарних днів з моменту отримання продукції.

Свої зобов’язання за договором № 8 від 15.01.2007 року відповідач виконав частково, у зв’язку із цим позивачем було направлено відповідачу претензію № 131 від 21.09.2007 року з проханням повернути борг у семиденний термін від дня пред'явлення вимоги відповідно до ст. 530 ЦК України.

Таким чином, підставою для стягнення грошових коштів за поставлену позивачем продукцію є договір № 8 від 15.01.2007 року, у відповідності до якого за відповідачем станом на 30.11.2007 року, з урахуванням часткової оплати переданого товару, рахується заборгованість в сумі 37367,12 грн.

Згідно п. 7.3 договору, у випадку несвоєчасної оплати, виконавцем (ТзОВ „АІР-Поліграф” застосовується по відношенню до замовника ТзОВ „Городокконсервмолоко” неустойка у вигляді пені, у розмірі 0,2% від суми боргу за кожен день прострочення платежів. На підставі цього позивачем нараховано до стягнення з відповідача 27031,60 грн. пені.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати внаслідок неналежного виконання зобов’язань по договору в сумі 1930,08 грн.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності судом приймається до уваги наступне:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається за винятком випадків. передбачених законодавством.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

У відповідності до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений даним законом, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

За таких обставин, суд прийшов до висновку що позов обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню частково на суму 37367,12 грн. основного боргу, 1930,08 грн. інфляційних та 2944,53 грн. пені у зв’язку з проведеною судом перевіркою правильності проведених нарахувань відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

У клопотанні позивача про застосування до відповідача заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки та транспортний засіб слід відмовити, оскільки позивачем не подано належних доказів, що невжиття таких заходів може унеможливити виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати необхідно покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Аір-Поліграф” м. Прилуки до Товариства з обмеженою відповідальністю „Городокконсервмолоко” м. Городок про стягнення 66328,55 грн. задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Городокконсервмолоко” м. Городок (пров. Молочноконсервний, 1, код 33177611) на користь Товариства з обмеженою відпоідальністю „Аір-Поліграф” м. Прилуки (вул. Київська, 325, ) 37367,12 грн. основного боргу, 2944,53 грн. пені та 1930,08 грн. інфляційних, витрати по оплаті державного мита в розмірі 422,42 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 75,15 грн..

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Суддя                                                                      К.М. Огороднік

Відруковано 3 примірники:

1 - в справу,

2- позивачу,

3- відповідачу.