КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2008                                                                                           № 32/632

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:           Студенця В.І.

За участю представників:

від позивача - Мартиновський Р.Ю.

від третьої особи - Веремчук М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 07.12.2007

у справі № 32/632

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "В.А.Л."

до                                                   Севастопольської міської ради

третя особа           Товариство з обмеженою відповідальністю "Оксі"

про                                                  визнання неправомірним і відміну рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "В.А.Л." звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Севастопольської міської Ради про визнання неправомірним та відміну рішення від 12.07.2007 №2247 про надання згоди третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Оксі" на розробку проекту землевпорядження з відведення земельної ділянки площею 1,4 га по вул. Катерна у місті Севастополі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2007 р. порушено провадження у справі № 6/656.

Крім того за наслідками розгляду заяви позивача про забезпечення позову, 07.12.2007 р. у даній справі судом було винесено ухвалу про забезпечення позову, у якій вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Севастопольській міській Раді вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу у будь-який спосіб Товариству з обмеженою відповідальністю "Оксі" земельної ділянки площею 1,4 га, розташованої по вул. Катерній у місті Севастополі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ «Оксі» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу про забезпечення позову скасувати.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 66 Господарського процесуального кодексу України. Апелянт стверджує, що суд не мав правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін з огляду на її законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що не вжиття цих заходів у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених позовних вимог.

Як зазначено вище, позивач звернулося до суду з позовом про визнання неправомірним та відміну рішення від 12.07.2007 №2247 про надання згоди третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Оксі" на розробку проекту землевпорядження з відведення земельної ділянки площею 1,4 га по вул. Катерна у місті Севастополі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірним рішенням порушуються права позивача як землекористувача та порушуються умови договору, укладеного по відношенню до цих земель.

За твердженням позивача, до складу земельної ділянки площею 1,4 га увійшла прибережна територія та дорога, обов'язок з благоустрою яких, відповідно до договору № 609 від 24.10.2001, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "В.А.Л." та Севастопольською міською державною адміністрацією, а також проекту комплексного благоустрою покладено на позивача.

Позовні вимоги також обґрунтовуються порушенням відповідачем власного рішення № 2088 від 12.06.2007, згідно з яким площа земельної ділянки, що відводиться в порядку упорядкування існуючого землекористування не може бути більше, ніж 1/2 від площі існуючого землекористування, в той час як площа спірної земельної ділянки складає 1,4 га, а площа існуючого землекористування Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі" -лише 0,67 га.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, Товариство з обмеженою відповідальністю "В.А.Л." є орендарем земельної ділянки площею 0,4 га, розташованої у місті Севастополя по вул. Катерна згідно договору оренди від 11.04.2002. Пунктом 4.2 зазначеного договору на позивача покладено обов’язок з проведення за власні кошти благоустрою прибережної території, що прилягає до орендованої земельної ділянки. Цей обов'язок кореспондується із п. 2.2.5 раніше укладеного між позивачем та Севастопольською міською державною адміністрацією договору № 609 від 24.10.2001. Відповідно до зазначених договорів, кошти, вкладені позивачем у благоустрій території та будівництво дороги, підлягають зарахування в рахунок 10,89 % вартості кошторисної документації, що має бути внесена позивачем у розвиток інженерних комунікацій міста (п. 4.1 договору оренди та п. 2.2.4 договору № 609).

З огляду не викладене суд вважає, що у випадку передачі спірної земельної особи третій особі виконання судового рішення в разі задоволення позову буде утруднено та потягне за собою необхідність звернення до суду із новим позовом про визнання недійсним рішення відповідача про надання земельної ділянки в оренду.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що з метою запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, утрудненню виконання рішення господарського суду, судом першої інстанції обґрунтовано вжито заходи забезпечення позову, визначені в ухвалі від 07.12.2007 р.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду м. Києва від 07.12.2007 р. у справі № 32/632 є обґрунтованою, а отже підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.12.2007 р. у справі № 32/632 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі» - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Студенець В.І.

18.02.08 (відправлено)