Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" березня 2008 р. Справа № 16/682

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Гансецького В.П.

при секретарі Байдала І.Г.

за участю представників сторін

від позивача Кухар Ю.С., дор.№ 366/01 від 05.01.08р.

від відповідача Островська Н.О., дор. б/н від 05.03.07р., Гайдученко Н.А., дов. №16 від

03.03.08р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Чуднівському районі Житомирської області (смт.Чуднів)

до Відкритого акціонерного товариства "Чуднівський Райагрохім" (с.Вільшанка Чуднівського району)

про стягнення 16245,21 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 16245,21 грн., з яких 146,00 грн. недоїмки по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, 13637,33 грн. боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, 2461,88 грн. пені.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, які в остаточному варіанті представником підтримані згідно заяви про уточнення позовних вимог №410/07 від 06.02.08р. (т.3 а.с.23) в сумі 2468,42 грн., з яких 59,97 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, 205,13 грн. пені, 2203,32 грн. пені, нарахованої при списанні безнадійного боргу.

Відповідач в запереченнях на уточнені позовні вимоги (т.3 а.с.39) проти їх задоволення заперечував, його представники в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Так, заперечили проти позовних вимог в частині стягнення 2203,32 грн. пені, нарахованої при списанні безнадійного боргу, у зв'язку з тим, що рішенням господарського суду Житомирської області від 10.06.05р. у справі №10/3382 з відповідача було стягнуто 4057,73грн. пені, в яку увійшло 2203,32 грн. пені, нарахованої при списанні безнадійного боргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.97р. №400/97-ВР, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 і ч.6 ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. №1058-ІV, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.18 названого Закону, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до абз.6 ч.6 ст.20 названого Закону, перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

Відповідно до ч.10 і ч.12 ст.20 названого Закону, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідач зареєстрований у позивача як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за №23010019 і, відповідно до вимог зазначеного Закону, а також Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.03р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04р. за №64/8663, зобов'язаний сплачувати збір (внески) до Фонду у визначених цими нормативними актами порядку та розмірі.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов'язку, станом на день судового розгляду справи, утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 265,10 грн., з яких 59,97 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та 205,13 грн. пені, що підтверджується розрахунками, поясненнями та довідками позивача, розрахунками пені, довідкою позивача від 03.03.08р., актами звірки заборгованості (т.3 а.с.32,47), іншими матеріалами справи та визнається відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.106 Закону, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.1 ст.105 Закону, страхувальники мають право на оскарження дій (бездіяльності) виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб у порядку підлеглості до вищого органу або посадової особи, а також у судовому порядку.

При невиконанні обов'язку по сплаті нарахованих сум, орган Пенсійного фонду має право звернутись з позовом до господарського суду.

Відповідач позов оспорив в частині стягнення 2203,32 грн. пені, нарахованої при списанні безнадійного боргу.

Господарський суд вважає заперечення відповідача обгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.18.2.1. ст.18.2. Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181 - ІІІ від 21.12.2000р., підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

Згідно рішення начальника Чуднівської МДПІ від 24.11.03р. № 97 відповідачу було списано 8658,89грн. безнадійного податкового боргу, який виник у зв'язку з форс-мажорними обставинами (т.2 а.с.110).

При цьому, 2203,32грн. пені, нарахованої на цей податковий борг, списано не було.

На цій підставі, позивач зазначає, що ця пеня рахується по обліку за відповідачем як борг, який підлягає стягненню.

Відповідач, у свою чергу, зазначив, що вказана сума пені - 2203,32грн. була стягнута з нього рішенням господарського суду Житомирської області від 10.06.05р. у справі №10/3382 (т.3 а.с.50-53).

З вказаного рішення вбачається, що з відповідача дійсно було стягнуто на користь позивача 4057,73грн. пені за період з 01.01.02р. по 19.09.03р.

Разом з тим, спірну суму пені (2203,32 грн.), нарахованої при списанні безнадійного боргу, позивач нарахував на борг, який виник за період з 01.01.02р. по 24.11.03р.

Тобто, у суду є всі підстави погодитись з твердженням відповідача, що вказана спірна сума пені увійшла в суму стягнутої пені вищезазначеним рішенням суду від 10.06.05р. у справі №10/3382, оскільки стягнута сума пені була нарахована на всю існуючу, на той час, заборгованість відповідача.

Протилежного позивач суду не довів.

Відповідач доказів сплати визнаної суми боргу не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню в сумі - 265,10 грн., з яких 59,97 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та 205,13 грн. пені.

В стягненні решти суми позовних вимог відмовити у зв'язку з безпідставністю заявлених позовних вимог.

Судові витрати стягненню не підлягають відповідно до ч.4 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Чуднівський Райагрохім", 13224, с.Вільшанка Чуднівського району Житомирської області, ідентифікаційний код 13562159:

- на користь Управління Пенсійного фонду України в Чуднівському районі Житомирської області, 13200, смт.Чуднів Житомирській області, вул.Леніна 107, ідентифікаційний код 20405153 - 59,97 грн. недоїмки зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та 205,13 грн. пені.

3. В решті позову відмовити.

Постанова господарського суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі заяви, а в разі складення постанови суду у повному обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Дата виготовлення постанови в повному обсязі 03.03.08р.