РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.08
Справа № 10/582.

Суддя  Мінська Т.М., розглянувши
матеріали справи за позовом

Відкритого
акціонерного товариства "Рубіжанське автотранспортне підприємство
-10972", м.
Рубіжне

до  Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Рубіжне

про  застосування
наслідків недійсності договору оренди та стягнення завданої шкоди

Представники
сторін:

від позивача
-Тур Ж.А. (дов. № 1 від 28.03.07.);

від
відповідача -ОСОБА_2 (дов. № 1085 від 12.05.07.).

У судовому  засіданні
28.01.2008р.  відповідно до ст. 77
ГПК України   оголошено  перерву
до  01.02.2008р.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги:

- застосувати
наслідки недійсності договору оренди та стягнути з відповідача вартість
користування майном за цінами на момент відшкодування в сумі 51935 грн. 29
коп.;

- стягнути з
відповідача завдану шкоду у зв'язку з оплатою витрат на оплату юридичних послуг
в сумі 7000 грн.

Позивач заявою
від 20.12.2007р. збільшив розмір позовних вимог.

А  заявою
від  28.01.2008р. позивач  зменшив
розмір позовних вимог,  а саме:

- стягнути з
відповідача   вартість користування
майном за цінами на момент відшкодування в сумі
48528 грн. 72 коп.;

- стягнути з
відповідача завдану шкоду у зв'язку з оплатою витрат на оплату юридичних послуг
в сумі 7000 грн.;

Відповідач проти позову заперечує та
просить відмовити у його задоволенні з підстав наведених у відзиві від
10.01.2008р.

Дослідивши  матеріали
справи,  додатково  надані
документи,  заслухавши  представників сторін,   суд

в с т а н о в и в:

Рішенням
Господарського суду Луганської області від 27.07.2007 р. по справі №15/237 пд
визнано недійсним договір оренди приміщення б/н від 22 квітня 2005 року та
додатки до нього, укладені між ВАТ «Рубіжанське АТП - 10972»та фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1 Відповідно до вказаного Рішення фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 зобов'язана звільнити приміщення площею 161,4 кв.м у
будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

20 вересня 2007
року Рішення Господарського суду Луганської області від 27.07.2007 р. по справі
N 15/237 пд набрало чинності після залишення його без змін Постановою
Луганського апеляційного господарського суду.

На обґрунтування  своїх вимог позивач  посилається
на  таке:

Рішенням
Господарського суду Луганської області від 27.07.2007 р. по справі №15/237 пд
встановлено, що «... У зв'язку з тим, що оскаржуваний договір оренди, на
підставі якого відповідач користувався майном, є недійсним, у відповідача
відсутні належні правові підстави користування спірним майном...».

Статтею 216
Цивільного кодексу України встановлено, загальні правила щодо правових
наслідків недійсності правочину. Визначальним є
принцип, згідно з яким недійсний правочин не створює для сторін чи інших
осіб правових наслідків. Водночас Цивільний кодекс встановлює виняток з
вищезгаданого правила, який полягає в тому, що недійсний правочин породжує лише
ті юридичні наслідки, які пов'язані з його недійсністю.

Стаття 216
Цивільного кодексу України містить положення, про те, що у разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що
вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, -
відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент
відшкодування.

На підставі
вищенаведеного позивач  вважає, що
відповідачка має повернути позивачу одержане за недійсною угодою. У даному
випадку одержане полягає у користуванні майном. Тому відповідачка зобов'язана
відшкодувати вартість того, що одержала, за цінами, які існують на момент
відшкодування.

Для захисту
свого права на усунення перешкод у здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном ВАТ «Рубіжанське АТП -10972»понесло витрати на
оплату юридичних послуг.

А саме,
відповідно до договорів № 5 від 12.03.2007 р., № 27 від 03.09.2007 р., № 36 від
05.10.2007 р. про надання юридичних послуг, ВАТ «Рубіжанське АТП
-10972»сплатило 7000 грн. за юридичні послуги.

Відповідно до
наказу № 31 від 08.01.2007 року  ПП
«Юридична фірма «РАДА»здійснювала виконання договорів № 5 від 12.03.2007 р.,
№27 від 03.09.2007 р., № 36 від 05.10.2007 р. про надання юридичних послуг
через свого директора Тур Жанну Анатоліївну.

Позивач  вважає, що
поніс  збитки  у
вигляді  сплати  юридичних
послуг  з  зв'язку
з  невиконанням  відповідачем
своїх зобов'язань.

Оцінивши  всі обставини справи,  суд
вважає,  позовні  вимоги
такими,  що не  підлягають задоволенню  з
огляду  на  наступне:

Договір оренди приміщення б/н від 22
квітня 2005 року  між   ВАТ «Рубіжанське АТП - 10972»та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1  є  господарським
договором.

Господарські  правовідносини  регулюються як Цивільним кодексом   України
(надалі -ЦК України),  так  і
Господарським кодексом України
(ГК України).  При  цьому
норми  ГК  України
є  спеціальними  нормами
стосовно  господарських  правовідносин.

Згідно  ст. 216
ЦК України  у  разі
недійсності  правочину  кожна із сторін  зобов'язана
повернути  другій  стороні
у  натурі  все,
що  вона  одержала
на  виконання  цього
правочину,  а  в
разі  неможливості  такого повернення,  зокрема
тоді,  коли одержане  полягає
у  користуванні  майном, виконаній роботі,  наданій
послузі,  -  відшкодувати
вартість  того, що одержано,
за  цінами,  які
існують  на  момент
відшкодування.

Але
ГК  України  також
встановлює  наслідки  визнання недійсним   саме
господарського
зобов'язання.

Відповідно до
ст. ст. 207  ГК України у  разі
якщо  за  змістом зобов'язання  воно може
бути  припинено  лише
на  майбутнє, таке  зобов'язання визнається  недійсним і
припиняється  на майбутнє.

З огляду  на вищевказане,   договір оренди приміщення б/н від 22 квітня
2005 року  між ВАТ «Рубіжанське АТП -
10972» та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1  припиняється  лише
на  майбутнє,  відтак
з відповідача  не  може
бути  стягнуто  вартість
користування  майном.

Щодо  збитків
позивача   у  вигляді
понесених  витрат  на
юридичні  послуги   по
справі  №  15/237пд
в  сумі 7000 грн.,  то
суд  враховує  ту
обставину,  що  спір
по  справі  №
15/237пд  виник  в
зв'язку  з  тим,
що  договір оренди приміщення б/н
від 22 квітня 2005 року  не  був
нотаріально  посвідчений,  а
відтак  винними  у
виникненні  цього  спору
були  обидві  сторони.

Згідно  ст.
49   ГПК  України
судові  витрати  покладаються
на  позивача.

Відповідно  до  ст.
85  ГПК
України  за  згодою
позивача  у судовому  засіданні
оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

На  підставі
викладеного   і,  керуючись
ст. ст.  44, 49, 75, 82, 84,
85   ГПК
України,   суд

в и р і ш
и в:

1.
В задоволенні  позову відмовити
повністю.

2. Судові  витрати покласти  на
позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його  підписання.

підписано  06.02.2008.

Суддя
Т.М.Мінська