СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

19 березня 2008 року

Справа № 2-9/12903-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Спірідонова Олександра Юрійовича, довіреність № 02.1/28 від 11.03.08;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу відділу закладів освіти Центральної районної ради на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Пєтухова Н.С.) від 07.12.2007 у справі № 2-9/12903-2007А

за позовом відділу закладів освіти Центральної районної ради (вул. Горького, 15,Сімферополь,95000)

до          Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Комінтерна, 25,Київ 32,01032)

в особі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Кримському регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Набережна, 69,Сімферополь,95000)

про визнання незаконною постанови

ВСТАНОВИВ:

Відділ закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя звернувся до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі Інспекції Держенергонагляду в Кримському регіоні про визнання незаконною постанови № 125кр від 31.07.2007 року по накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику в сумі 5100,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період проведення інспектором Держенергонагляду перевірки начальник Відділу закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя Поповський В.Е. знаходився у відпустці, у зв’язку з чим, свої посадові обов'язки під час проведення перевірки не виконував, при тому, що на самому акті стоїть саме підпис Поповського В.Є про те, що він з актами ознайомлений і отримав їх. Позивач також зазначає, що оскаржувана постанову № 125кр від 31.07.2007 року винесено з порушеннями частини 5 статті 31 Закону України „Про теплопостачання”, відповідно до якої при здійсненні порушень, вказаних в даній статті, посадовцями уповноважених органів, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом з поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи і документами, що відносяться до справи, передаються посадовцям, уповноваженим розглядати такі справи. Позивач також вважає, що при накладенні штрафу у розмірі 5100,00 грн. мала бути дотримана процедура, встановлена Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема, складатись протокол про адміністративне правопорушення та відбиратись пояснення посадовців Відділу закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя.

Постановою господарського суду АР Крим від 07.12.2007 року у справі № 2-9/12903-2007А у задоволенні позову Відділу закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя відмовлено.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції встановив, що оскаржувану постанову № 125кр від 31.07.2007 року винесено у відповідності з Законом України „Про теплопостачання”, Інструкцією про організацію проведення обстежень електричних, тепловикористуючих установок, теплових мереж і оформлення їх результатів, Положенням про порядок накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства у сфері електроенергетики. Дослідивши обставини справи, господарський суд АР Крим прийшов до висновку про те, що застосовані санкції відносяться до адміністративно-господарських санкцій, а не до одного з видів адміністративної відповідальності, у зв’язку чим, підстави для застосування положень Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутні.

Не погодившись з цим судовим актом, Відділ закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, як винесену при неповному дослідженні фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального права, позов про визнання незаконною постанови № 125кр від 31.07.2007 року по накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику в сумі 5100,00 грн. скасувати. В апеляційній скарзі позивач наполягає на тому, що у даному разі накладення штрафу має здійснюватись в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними документами в матеріалах справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 закону України „Про електроенергетику”, Державний нагляд в електроенергетиці здійснюють Державна інспекція з експлуатації електричних станцій і мереж та Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та інші органи, визначені законодавством України.

Державна інспекція з експлуатації електричних станцій і мереж здійснює нагляд за додержанням вимог технічної експлуатації електричних станцій і мереж, вимог технічної експлуатації енергетичного обладнання об'єктів електроенергетики, підключених до об'єднаної енергетичної системи України.

Частинами 1, 2 статті 14 Закону України „Про теплопотачання” встановлено, що Державний нагляд у сфері теплопостачання здійснюють державні інспекції та інші органи у порядку, встановленому законом.

Державні інспектори мають право:

безперешкодно у будь-який час відвідувати об'єкти теплопостачання для перевірки додержання нормативно-правових актів у сфері теплопостачання з питань, що належать до їх компетенції, отримувати від посадових осіб інформацію щодо виконання цих актів;

надавати в межах своїх повноважень приписи про усунення порушень нормативно-правових актів;

отримувати інформацію, необхідну для виконання покладених на них завдань;

надсилати приписи керівникам теплогенеруючих або теплопостачальних організацій про приведення засобів контролю, обліку та регулювання теплової енергії і теплоносія на об'єктах теплопостачання у відповідність із нормами та стандартами у сфері теплопостачання;

надавати приписи щодо неприпустимості продовження експлуатації об'єктів у сфері теплопостачання, якщо це створює загрозу життю та здоров'ю обслуговуючого персоналу та здоров'ю населення;

застосовувати в установленому законом порядку санкції до суб'єктів відносин у сфері теплопостачання за порушення нормативно-правових актів з питань, що належать до їх компетенції.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2007 року Державним підприємством „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі Державної Інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії в Кримському регіоні на адресу Відділу закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя було видано припис № 06/01, в якому викладено вимогу про виконання певних заходів щодо усунення виявлених при обстеженні порушень нормативних документів, встановлено термін виконання –01.06.2007 року, а також зазначено строк, в який має бути наданий план виконання даного припису –до 02.04.2007 року (а.с.14).

16.06.2007 року Державним підприємством „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі Державної Інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії в Кримському регіоні державному інспектору Побережній О.Є. було видано доручення № 03/147 на проведення обстеження з приводу виконання Відділом закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя припису № 06/01 від 19.03.2007 року (а.с.10).

Згідно з пунктом 3.3 Інструкції про організацію проведення обстежень електричних, тепловикористуючих установок, теплових мереж і оформлення їх результатів, після прибуття на підприємство інспектор зобов'язаний: надати керівникові або особі яке його заміщає доручення на проведення обстеження.

26.06.2007 року державним інспектором по енергетичному нагляду за режимами споживання енергетичної і теплової енергії Побережною О.Є. було проведено перевірку виконання відділом закладів освіти центральної районної ради м. Сімферополя припису № 06/01 від 19.03.2007 року та складено акт обстеження № 06/16 в якому зафіксовано невиконання вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 7 припису № 06/01 від 19.03.2007 року (а.с.8-9).

На підставі акту перевірки № 06/02 від 26.06.2007 року було винесено постанову №125кр від 31.07.2007 року про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику у розмірі 5100,00 грн.

Частиною 1 пункту 11 Положення про державний нагляд за режимами електричної і теплової енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1996 року № 929, встановлено, що Держенергонагляд має право застосовувати до суб'єктів господарської діяльності штрафні санкції в порядку, визначеному законодавством.

Порядок накладення штрафів регулюється Положенням про порядок накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства у сфері електроенергетики, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1999 року № 1312, пунктом 2 якого встановлено, що штрафи за порушення законодавства накладаються на суб'єктів господарської діяльності за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Національної комісії регулювання електроенергетики, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій.

У даному випадку постанову № 125кр від 31.07.2007 року було винесено з посиланням на статті 24, 31 Закону України „Про теплопостачання”. При цьому, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача про неправильність застосування вимог частини 5 статті вказаного Закону стосовно того, що має дотримуватись вся процедура, передбачена Законом „Про теплопостачання” і Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до частин 3-5 статті 31 Закону України „Про теплопостачання”, справи про накладання штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються органами державного нагляду (інспекціями) та Національною комісією регулювання електроенергетики України в межах їх компетенції.

Суми штрафів, що накладаються органами державного нагляду та Національною комісією регулювання електроенергетики України, перераховуються до Державного бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами уповноважених органів, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передаються посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.

У даному випадку після прибуття інспектора у Відділ закладів освіти Центрального району, оскільки в даний момент керівник був відсутній, доручення на проведення перевірки було пред'явлене заступникові керівника, який поставив на дорученні відповідну резолюцію і призначив особу, яка братиме участь в проведенні перевірки спільно з інспектором. Заступником керівника також були підписані і завіренні печаттю акт обстеження № 06/16 від 26.06.2007 року та акт перевірки № 06/02 від 26.06.2007 року. З цих підстав також не мають правового значення той факт, що начальник Відділу закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя Поповський В.Є. знаходився у відпустці, у зв’язку з чим, свої посадові обов'язки під час проведення перевірки не виконував.

Згідно з частинами 7-11 статті 31 Закону України „Про теплопостачання”, керівник чи заступник керівника уповноваженого органу розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів.

Рішення керівника чи заступника керівника уповноваженого органу про накладання штрафу оформляється постановою.

Суб'єкт господарювання повинен сплатити штраф у п'ятнадцятиденний термін із дня отримання постанови про його накладання. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. Рішення про накладання штрафу в справах про порушення, передбачені цим Законом, може бути оскаржено в суді.

При цьому, суд апеляційної інстанції цілком погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що застосований до позивача вид санкцій відноситься саме до адміністративно-господарських санкцій, а не до одного з видів адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, направлені на припинення правопорушення суб'єкта господарювання і ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови і порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Судова колегія вважає невірними доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що у даному випадку має місце дія двох одночасно чинних нормативних актів, які регулюють однорідні правовідносини.

Так, Закону України „Про теплопостачання” являється загальним, та, відповідно до його преамбули, визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Що стосується Положення про порядок накладення на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1999 року №1312, то воно виступає по відношенню до вказаного вище закону спеціальним нормативним актом, який регулює вузькоспеціальні правовідносини, а саме порядок накладення Національною комісією регулювання електроенергетики, державними інспекторами з експлуатації електричних станцій і мереж, державними інспекторами з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику.

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу на пункт 7 вказаного Положення, відповідно до якого, рішення про накладення штрафу ухвалюється на підставі акту перевірки суб'єкта господарської діяльності, складеного посадовцями Національної комісії регулювання електроенергетики, Державній інспекції по експлуатації електричних станцій і мереж або Державної інспекції по енергетичному нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення, рішення про накладення штрафу оформляється Постановою відповідно - Національної комісії регулювання електроенергетики, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції по енергетичному нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії.

На підставі викладеного, судова колегія вважає позовні вимоги позивача не підтверджені матеріалами справи та фактичними обставинами, не обґрунтованими, а відмова господарського суд АР Крим в їх задоволенні є правомірною.

Статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова суду першої інстанції у даній справі відповідає вимогам статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 195, 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу відділу закладів освіти Центральної районної ради м. Сімферополя залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної республіки Крим від 07 грудня 2007 року у справі № 2-9/12903-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.І. Гонтар