СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.08                                                                                 Справа № 4/18

Суддя Батюк Г.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго, м. Луганськ

до Міловської районної організації " Народна партія ", смт. Мілове Луганської області

про стягнення 1713 грн. 49 коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: Нікітін В.В., дов. № 15/42-17-03 від 14.01.08;

від відповідача: не прибув (явка обов’язкова).

Суть справи: заявлені вимоги про стягнення з відповідача 1381 грн. 62 коп. заборгованості за поставку теплової енергії, 3% річних у сумі 54 грн. 70 коп., інфляційні нарахування у сумі 217 грн. 17коп.,

Згідно довідки Головного управління статистики у Луганської області від 30.01.08 № 13-48/188 та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців серія АА № 752497 правильна назва відповідача Міловська районна організація народної партії.

На підставі викладеного, відповідачем по справі, слід вважати: Міловська районна організація народної партії.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не надав, у судове засідання жодного разу не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, а також довідки Головного управління статистики у Луганської області від 30.01.08 № 13-48/188 та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців серія АА № 752497 юридичною адресою Міловської районної організації народної партії є- смт. Мілове Луганської області, вул. Леніна,39.

Як свідчать матеріали справи, а саме, належною юридичною адресою Міловської районної організації народної партії є- смт. Мілове Луганської області, вул. Леніна,39.

Відповідач під час розгляду справи будь-яких відомостей про зміну адреси не надавав, у зв’язку з чим , всі процесуальні документи господарського суду направлялися за вказаною адресою.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір № 53 від 15.10.05 на поставку теплової енергії, за умовами якого «Постачальник»( позивач у справі) зобов’язаний надавати «Споживачеві»(відповідачу у справі) теплову енергію відповідної якості та в необхідних розрахункових договірних об'ємах, а " Споживач" зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у строки визначені цим договором (п.1.1 договору).

Згідно п.3.1 договору, порядок розрахунків, оплата за спожиту теплову електроенергію виконуються шляхом перерахування споживачем грошових коштів підприємству.

Між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода від 15.10.05 до договору № 53 від 15.10.05 на поставку теплової енергії, в якої зазначено, що п. 3.1 договору, викласти в редакції: оплата за спожиту теплову енергію здійснюється «Споживачем»

( відповідачем у справі) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ДП «Газ-тепло»НАК «Нафтогаз України», оплат за фактичну спожиту теплову енергію здійснюється на підставі рахунків до 6 числа наступного місяця за звітним .

Позивач за договором № 53 від 15.10.05 на поставку теплової енергії, постачав теплову енергію і виконав свої зобов’язання у повному обсязі за період з грудня 2005р. по квітень 2007р. позивачем відпущено відповідачу теплової енергії згідно пред’явленим рахункам на загальну суму 1381 грн. 62 коп.

Відповідач умови вищевказаного договору щодо оплати наданих послуг не виконав, тому станом на час подачі даного позову за відповідачем утворився борг по сплаті за спожиту теплову енергію з грудня 2005р. по квітень 2007р. у сумі 1381 грн. 62 коп., який позивач просить стягнути на свою користь.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків, які відповідно 3% річних з лютого 2006р. по грудень 2007р. складають 54 грн. 70 коп., інфляційні нарахування за період з лютого 2006р. по грудень 2007р. у сумі 217 грн. 17коп.

Відповідача відзив на позовну заяву не надав.

Оцінивши доводи позивача у їх сукупності, суддя вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з відповідача з грудня 2005р по квітень 2007р у сумі 1381 грн. 62 коп. заборгованості за поставку теплової енергії, 3% річних з лютого 2006р по грудень 2007р у сумі 54 грн. 70 коп., інфляційні нарахування на суму основного боргу за період з лютого 2006р по грудень 2007р у сумі 217 грн. 17коп.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав умови договору № 53 від 15.10.05 на поставку теплової енергії, за умовами якого поставив теплову енергію відповідачу за період з грудня 2005р. по квітень 2007р., але відповідач оплату не провів, тому заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію складає 1381 грн. 62 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконані вимоги договору № 53 від 15.10.05, у зв’язку з чим за несвоєчасне виконання умов договору позивачем нараховані відповідачу 3% річних та інфляційні нарахування.

Сума заборгованості за поставку теплової енергії за період з грудня 2005р. по квітень 2007р. у сумі 1381 грн. 62 коп. нарахована позивачем обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи, у тому числі актом звірення взаємних розрахунків від 20.06.07, який підписаний сторонами у справі без доповнень та зауважень, скріплений печатками їх підприємств, відповідачем не оспорений та підлягає стягненню з відповідача.

3% річних за період з лютого 2006р. по грудень 2007р. у сумі 54 грн. 70 коп., інфляційні нарахування за період з лютого 2006р. по грудень 2007р. у сумі 217 грн. 17 коп. нараховані позивачем , відповідно до вимог п.2 ст. 625 ЦК України, обґрунтовано, що підтверджено матеріалами справи, тому підлягають стягненню з відповідача.

Відповідач позовні вимоги не оспорив, доказів, які б спростували доводи позивача суду не надав.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставку теплової енергії за період з грудня 2005р. по квітень 2007р. у сумі 1381 грн. 62 коп., 3% річних з лютого 2006р. по грудень 2007р. у сумі 54 грн. 70 коп., інфляційні нарахування за період з лютого 2006р. по грудень 2007р. у сумі 217 грн. 17коп., слід визнати обґрунтованими та таким що підлягають до задоволення та стягненню з відповідача.

За таких обставин позов слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні 18.02.08 за згодою представника позивача була оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. ст.44,49 ГПК України, витрати по держмиту та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525,526, 625 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 44,49,75, 82,84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Міловської районної організації народної партії, смт. Мілове Луганської області, вул. Леніна,39., на користь Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго, м. Луганськ , кв. Восточний,22, борг у сумі 1381 грн. 62 коп., 3% річних у сумі 54 грн. 70 коп., інфляційні нарахування у сумі 277 грн. 17 коп., витрати по держмиту 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –22.02.08

Суддя                                                                                           Г.М. Батюк