ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2008

Справа №2-29/10197-2008

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Бар», (вул.. Червоноармійська, 3, м. Бар, Барський район, Вінницька обл.., 23000).

До відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор», (95049,вул.. Монтажна, б. 2, смт. Гресівське, м. Сімферополь / 95049, пр. Сільський 35, м. Сімферополь).

Про стягнення 131 207,12 грн.

Суддя О.І. Башилашвили

представники:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача - не з’явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пфаненр Бар» звернулось з позовною заявою у господарський суд АР Крим до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор» про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 131 207,12 грн., з яких: 91 952,57 грн. – сума основного боргу, 38 620,08 грн. – пеня. та 634,47 грн. – 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов’язання за договором, в частині своєчасної оплати за отриману продукцію.

Позивач в судове засідання не з’явився, однак клопотанням від 03.12.2008р. просить суд розглядати справу за відсутності представника останнього.

Вказане клопотання задоволено судом.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву та документів витребуваних судом не представив, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, хоча про день розгляду справи був повідомлений рекомендованою поштою. У зв’язку з цим справа розглянута у порядку ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представника позивача, суд –

встановив:

Згідно договору поставки №19 від 01.05.08р. (далі - договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Бар» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Луксор», відповідачеві поставлялась продукція – соки, безалкогольні напої в асортименті (далі - продукція).

Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачу продукцію на загальну суму 91 952,57 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи довіреністю НБД №132198 від 29.05.2008р. та видатковою накладною №РН – 0000371 від 29.05.08р. (а.с. 9 - 11).

На підставі вказаного договору відповідач зобов'язаний прийняти продукцію та оплатити її відповідно до п.3.2 договору на протязі 21 (двадцять одного) календарного дня з моменту підписання товарної накладної

Судом встановлено, що відповідач не здійснив оплату за отриманий товар в розмірі 91 952,57 грн.

Відповідно до частини 1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні вимоги Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.4.2 договору за несвоєчасну оплату продукції відповідач зобов’язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,5% з простроченої суми за кожен день прострочення оплати, так за період з 19.06.08р. по10.09.2008р. сума пені становить – 38 620, 08 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Так, позивачем нарахована сума 3% річних за період з 19.06.08р. по10.09.2008р., яка складає – 634,47 грн.

Таким, чином загальна сума заборгованості відповідача складає – 131 207,12 грн., з яких: 91 952,57 грн. – сума основного боргу, 38 620,08 грн. – пеня. та 634,47 грн. – 3% річних.

Станом на день подачі позовної заяви, відповідачем не виконані умови договору в частині оплати заборгованості за договором в сумі 131 207,12 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог та заперечень.

Відповідач не представив суду доказів відсутності заборгованості, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати позивача по сплаті держмита в розмірі 1 312,07 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. судом покладаються на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

На підставі викладено, керуючись ст. ст.. 49, ст.82 - 84 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор», (АР Крим, вул.. Монтажна, б. 2, м. Сімферополь, , р/р 1001 в ЗАТ КБ Приватбанк, м. Сімферополь, МФО 384436) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Бар», (Україна, вул.. Червоноармійська, 3, м. Бар, Барський район, Вінницька обл.., р/р у ВОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Вінниця, МФО 302247, ) заборгованість в сумі – 131 207,12 грн., (з яких: 91 952,57 грн. – сума основного боргу, 38 620,08 грн. – пеня. та 634,47 грн. – 3% річних) та судові витрати по сплаті держаного мита в сумі 1 312,07 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.