ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.08 р.                     Справа № 39/350пд

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Волобуєвій А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства «Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ПромУкрпоставка” м. Донецьк

про зобов’язання виконання умов договору та стягнення пені в сумі 246 785 грн. 72 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Мельник Н.В. – за довіреністю;

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство «Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “ПромУкрпоставка” м. Донецьк, про зобов’язання відповідача виконати зобов’язання з поставки продукції ЗАТ «Міні металургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк у повному обсязі, передбаченому додатковою угодою № 15 від 16.05.2007 р. до договору № від 19.12.2006 р. та стягнення пені за порушення строків постачання продукції у розмірі 246 785 грн. 72 коп.

В ході розгляду спору позивач згідно ст. 22 ГПК України неодноразово уточнював позовні вимоги, останньою заявою від 18.03.2008 р., змінив предмет позову та просив суд зобов’язати відповідача виконати зобов’язання в натурі шляхом поставки продукції за додатково угодою № 15 від 16.05.2007 р. до договору № від 19.12.2006 р. на суму 104 385 грн. 12 коп., а також стягнути з відповідача пеню в сумі 246 785 грн. 72 коп.

Суд розглядає позовні вимоги з урахуванням уточнень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № від 19.12.2006 р., додаткову угоду № 15 від 16.05.2007 р., платіжні доручення № 6439 від 23.05.2007 р., № 6814 від 24.05.2007 р., № 6872 від 25.05.2007 р., № 6873 від 25.05.2007 р., № 6899 від 29.05.2007 р., № 8899 від 05.07.2007 р., № 8992 від 06.07.2007 р., № 12785 від 12.09.2007 р., видаткові накладні № РН-066 від 18.06.2007 р., № РН-069 від 20.06.2007 р., № РН-075 від 04.07.2007 р., № РН-098 від 04.09.2007 р., № РН-0000024 від 08.02.2008 р., № РН-0000038 від 03.03.2008 р., рахунок-фактуру № СФ-040 від 10.05.2007 р., претензію № 2 від 08.10.2007 р., розрахунки.

Представник відповідача жодного разу в судове засідання не з’явився, незважаючи на належне повідомлення судом про час та місце розгляду справи.

18.03.2008 р., в граничний строк судового розгляду справи, через канцелярію суду направив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку з ініціюванням питання щодо розірванням додаткової угоди № 15 від 16.05.2007 р. до договору № від 19.12.2006 р., на підтвердження чого надав незасвідчену належним чином копію факсимільного повідомлення № ООР 287 від 11.03.2008 р., яка не може бути прийнята судом до уваги в якості належного доказу, з огляду на вимоги ст. 36 ГПК України.

Враховуючи, що відповідачем не представлено суду належних доказів щодо розірвання додаткової угоди № 15 від 16.05.2007 р. до договору № від 19.12.2006 р. в установленому Договором та законом порядку, а також беручи до уваги правову позицію позивача, що наполягає на задоволенні позовних вимог, надане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду відповідачем докази не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, а надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

19.12.2006 р. між позивачем, Закритим акціонерним товариством «Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк, та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю “ПромУкрпоставка” м. Донецьк, укладено договір № , який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Згідно даного Договору, відповідач на умовах поставки CARRIAGE PAID TO (... named place of destination) (Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року), зобов’язався поставити позивачеві продукцію, визначену п. 1 Договору, а позивач, в свою чергу, зобов’язався прийняти продукцію та сплатити за неї встановлену ціну.

16.05.2007 р., між сторонами в порядку передбаченому п. 11 Договору, укладено додаткову угоду № 15 до договору № від 19.12.2006 р., згідно якої узгоджено додаткову поставку продукції за вказаним договором, а також умови, порядок та строки поставки, оплати продукції, підстави та розмір відповідальності за порушення умов Договору.

Загальна сума Договору складає 1 150 977, 12 грн.

Відповідно до п.п 1 Договору, додаткової угоди № 15 від 16.05.2007 р. до Договору відповідач зобов’язаний поставити позивачеві обумовлену Договором продукцію не пізніше 90 днів з моменту надходження передоплати, визначеної п. 8 Договору (в редакції додаткової угоди № 15 від 16.05.2007 р.).

Згідно наведеного пункту розрахунок за поставлену продукцію здійснюється шляхом авансування у розмірі 30% в якості передоплати, остаточний розрахунок - 70% коштів у термін 15 банківських днів по факту поставки продукції та надання документів визначених п. 6 Договору.

Позивач, взяті на себе згідно договору обов’язки виконав, здійснив 30% передоплату виставленого відповідачем рахунку-фактури № СФ-040 від 10.05.2007 р., що підтверджується платіжними дорученнями № 6439 від 23.05.2007 р., № 6814 від 24.05.2007 р., № 6872 від 25.05.2007 р., № 6873 від 25.05.2007 р., № 6899 від 29.05.2007 р.

Таким чином, суд вважає, що право позивача вимагати від ТОВ “ПромУкрпоставка” м. Донецьк виконання взятого згідно Договору зобов’язання з поставки продукції виникло 27.08.2007 р.

В подальшому, позивачем в рахунок оплати вартості продукції за Договором додатково сплачені грошові кошти в сумі 135 034, 75 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 8899 від 05.07.2007 р., № 8992 від 06.07.2007 р., № 12785 від 12.09.2007 р.

Водночас взяті на себе згідно Договору обов’язки відповідач виконував неналежним чином, поставив обумовлену Договором продукції частково на суму 222 502 грн. 44 коп. що підтверджується видатковими накладними № РН-066 від 18.06.2007 р., № РН-069 від 20.06.2007 р., № РН-075 від 04.07.2007 р., № РН-098 від 04.09.2007 р.

08.10.2007 р. позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 2 з вимогою виконати зобов’язання за додатковою угодою № 15 від 16.05.2007 р. до Договору у повному обсязі.

Відповідачем за період з 04.09.2007 р. по 03.03.2008 р. згідно видаткових накладних № РН-106 від 08.10.2007 р., № РН-115 від 18.10.2007 р., 3 РН-121 від 01.11.2007 р., № РН-142 від 16.11.2007 р., № РН-137 від 20.11.2007 р., № РН-145 від 20.11.2007 р., № РН-160 від 11.12.2007 р., № РН-0000001 від 08.01.2008 р., № РН-0000007 від 16.01.2008 р., № РН-0000008 від 16.01.2008 р., № РН-0000015 від 18.01.2008 р., № РН-0000024 від 08.02.2008 р., № РН-0000038 від 03.03.2008 р., додатково поставив Позивачеві Продукцію на загальну суму 181 164, 88 грн.

Вартість непоставленої за додатковою угодою № 15 від 16.05.2007 р. до договору № від 19.12.2006 р. Продукції складає – 104 385 грн. 12 коп.

Згідно приписів ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена правова норма породжує на стороні Покупця дві правомочності, у випадку невиконання Продавцем зобов’язань з поставки Товару

-          вимагати виконання зобов’язання в натурі та передання оплаченого товару;

-          вимагати повернення суми попередньої оплати;

що реалізуються Покупцем на власний розсуд.

В даному випадку позивач звернувся до суду з позовною вимогою про зобов’язання відповідача виконати зобов’язання в натурі шляхом поставки продукції за додатково угодою № 15 від 16.05.2007 р. до договору № від 19.12.2006 р. на суму 104 385 грн. 12 коп., що є його невід’ємним правом з огляду на приписи ст.ст. 16, 670, 693 ЦК України.

На момент прийняття рішення обов’язок відповідача щодо поставки продукції на суму 104 385 грн. 12 коп. залишився невиконаним, що є порушенням вимог статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечень щодо позовних вимог, або доказів поставки обумовленої Договором продукції відповідачем суду не представлено.

За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Міні металургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк в цій частині підтверджені матеріалами справи та відповідачем не спростовані, позов в цій частині суд вважає обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 4 Договору, додаткової угоди від 16.05.2007 р., у випадку невиконання Виконавцем зобов’язань з поставки продукції в обумовлені строки, останній зобов’язаний сплатити на користь Замовника пеню в розмірі 1% від суми непоставленої продукції за кожен день прострочення.

На підставі наведеного вище пункту позивачем за період з 27.08.2007 р. по 20.12.2007 р. з урахуванням поступового зменшення вартості непоставленої Продукції, нараховано пеню у розмірі 246 826, 45 грн., з яких позивач просить стягнути лише 246 785, 72 грн.

З огляду на встановлений ст. ст. 6, 627 ЦК України, принцип свободи договору, сторони при укладанні договору не позбавлені права встановлювати штрафні санкції за неналежне виконання договірних зобов’язань, що не підпадає під визначення штрафу або пені, але відповідає визначенню неустойки, що наводиться в ч. 1 ст. 549 ЦК України.

Крім того, стаття 230 ЦК України встановлює, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Тобто господарський кодекс також передбачає можливість застосування штрафних санкцій, встановлених сторонами в договорі , в разі порушення однією зі сторін договірних зобов’язань.

Факт прострочення поставки Продукції підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Будь-яких доказів, що свідчать про відсутність вини в простроченні поставки Продукції, або свідчень того, що прострочення мало місце з боку позивача, відповідачем суду не представлено.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені за період з 27.08.2007 р. по 20.12.2007 р. з урахуванням поступового зменшення вартості непоставленої Продукції, з огляду на порушення відповідачем строків поставки Продукції, вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 614, 629 та 655-697, 712 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Мініметалургійний завод “Істіл (України)” м. Донецьк – задовольнити.

Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю “ПромУкрпоставка” м. Донецьк виконати зобов’язання в натурі шляхом поставки продукції Закритому акціонерному “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” за додатково угодою № 15 від 16.05.2007 р. до договору № від 19.12.2006 р. на суму 104 385 грн. 12 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПромУкрпоставка” м. Донецьк на користь Закритого акціонерного товариства “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк пеню в сумі 246 785, 72 грн., витрати за державним митом в сумі 2 467 грн. 86 коп., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Морщагіна Н.С.