ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20.03.08 р. Справа № 44/96

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І. при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за заявою комунального підприємства „Макіївський міськводоканал” (представники Мясіщева В.І. та Бірюков С.А., довіреність від 26.12.07 року) про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 44/96 від 30.03.06 року на період трьох років, за участю позивача комунального підприємства „Донецькміськводоканал” (представник Соботович К.С., довіреність № 09/4469 від 22.08.07 року),

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Донецької області 30.03.06 року прийняте рішення у справі № 44/96, згідно якого вирішено стягнути з комунального підприємства „Макіївський міськводоканал” (далі – Боржник) на користь комунального підприємства „Донецькміськводоканал” (далі – Стягувач) суму боргу 181’853,35 грн., а також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 1’818,53 грн.

Зазначене рішення господарського суду Донецької області у справі № 44/96 від 30.03.06 року – не оскаржене в апеляційному та касаційному порядку, набрало законної сили 10.04.06 року.

Боржник 12.03.08 року звернувся до суду із заявою розстрочку виконання рішення суду на три роки. Означену заяву обґрунтовано тим, що Боржник перебуває у скрутному фінансовому становищі, є наявною дебіторська заборгованість близько 50 млн.грн., наразі відсутність розстрочки виконання рішення суду може призвести до невиплати обов’язкових поточних платежів до бюджету, невиплати заробітної плати тощо.

Викликані судом представники заявника підтримали вимоги заяви, наразі Стягувач письмово заперечив проти заяви Боржника, зазначивши, що вимоги заявника не підтверджені належними та допустимими доказами та є необґрунтованими.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що заява Боржника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Розстрочка виконання судового рішення згідно статті 121 ГПК України може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Водночас, Боржником не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, а недостатність, відсутність або навіть негативний баланс коштів на банківському рахунку станом на певну дату не свідчить про неможливість зарахування коштів на цей рахунок у подальшому.

Боржником також жодним чином не обґрунтовано тривалий трирічний термін, на який слід розстрочити виконання судового рішення. Посилання на ускладнення з виплатою заробітної плати та обов’язкових платежів до бюджету не є переконливим та законним підґрунтям для невиконання господарських зобов’язань.

Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для розстрочки виконання рішення суду – заявником не надано.

Навпаки, суд при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення має враховувати поряд з іншими обставинами наявність інфляційних процесів у економіці держави. Аналогічні висновки містяться і в пункті 2 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.96 року № 02-5/333 „Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України”.

За даними листа Державного комітету статистики України № 11/1-8/06 від 09.01.08 року та листа Державного комітету статистики України № 11/1-8/3 від 09.01.07 року – індекс інфляції в Україні протягом 2006-2007 років становив 109,1% та 112,8% на рік відповідно. Таким чином, в економіці України спостерігається стале формування інфляційних процесів.

З моменту виникнення права вимоги Стягувача на 181’853,35 грн. до моменту розгляду судом заяви про розстрочку виконання рішення сума інфляційних втрат Стягувача вже склала 41’944,11 грн., а до моменту, до якого Боржник просить надати розстрочку виконання рішення (2011 рік), означена сума становитиме значно більшу суму. Тому прийняття судом рішення про розстрочку виконання рішення суду порушить законні права позивача у справі № 44/96.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги заяви Боржника позбавлені належного доказового обґрунтування та правових підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.30, 33, 34, 75, 86 та 121 ГПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви комунального підприємства „Макіївський міськводоканал” про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 44/96 від 30.03.06 року на період трьох років.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –Боржнику

2 –Стягувачу

3 –господарському суду Донецької області