ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2008 Справа № 13/520-ПН-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-Агропродукт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Техноцентр"

про визнання за позивачем права власності на майно,

за участю представника

позивача – Маєвської І.М. (за дорученням),

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду від 31 жовтня 2008 року порушено провадження у даній справі за вимогами про визнання за позивачем права власності на зерносховище, розташоване по вул. Селянській в с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області. Ці вимоги позивач обґрунтовує фактом придбання майна за договором купівлі-продажу від 26 квітня 2007 року, укладеним з відповідачем, у зв’язку з чим на підставі статей 334 та 392 ЦК України вважає себе власником майна.

Відповідач власної позиції щодо позовних вимог не висловив та в судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Безпосередньо розгляд справи проведено в судових засіданнях, які відбулися 18 листопада з відкладенням до 16 грудня поточного року. За результатами розгляду справи судом оголошено вступну та резолютивну частину даного рішення.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що 26 квітня 2007 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач придбав зерносклад –літера „А”, загальною площею 1804,2 м2, вагову з навісом –літера „Б”, критий майданчик для зберігання зерна –літера „Д”, які розташовані по вул. Селянській в с. Новорайськ Бериславського району Херсонської області (а.с. 7-8). На виконання умов договору позивач отримав придбане майно за актом приймання-передачі від 13 червня 2007 року (а.с. 11).

Таким чином позивач набув право власності на придбане майно, що відповідає положенням статті 328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями статті 334 того ж Кодексу визначено, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Реєстрація договору та набуття права власності позивача на придбане майно здійснене у встановленому порядку, свідченням чому є Витяг № 15162235 від 9 липня 2007 року (а.с. 10) про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

За твердженнями позивача ним придбано крім вказаного майна ще й інші об’єкти, а саме: склад з навісом –літера „Є”, сарай –літера „Ж”, ЗАВ-40 –№ 1, ворота –№ 2, огорожу –№№ 3, 4, мостіння –І, ІІ. Позивач вважає, що оскільки за актом приймання-передачі йому передано і це майно, то він є його власником.

Згідно до приписів статті 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності.

В даному випадку право власності позивача не оспорюється відповідачем, який при такому оспорюванні, фактично, повинен не визнавати переходу права власності на майно, у зв’язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки згідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України правом на звернення до суду з позовом наділені особи, права та інтереси якої порушені з боку іншої особи, тобто відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що як зазначено вище право власності набувається на підставі правочину, в тому числі щодо відчуження майна. Позивач не набув права власності на спірне майно, передане йому за актом приймання-передачі, оскільки така передача хоча і може бути визнана правочином в розумінні статті 202 ЦК України, за якою правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків, але вона не відповідає приписам статті 657 того ж Кодексу щодо форми такого правочину. Так, за цією статтею договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а недодержання цієї вимоги такий правочин є нікчемним відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України.

На підставі зазначених правових норм і керуючись статтями 84-85 ГПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Дата підпису рішення –18 грудня 2008 року

Суддя М.К. Закурін