Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2008 року Справа № 35/328-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддяТокар М.В., суддя Івакіна В.О.,суддя Фоміна В.О..

при секретарі Міщенко О.А..

за участю представників:

позивача за первісним позовом: Мандрик Л.М., довіреність б/н від 19.09.07р.; після перерви Зайцев О.Л., довіреність від 19.09.07р.

відповідача за первісним позовом: Дроніна І.О., довіреність б/н від 01.01.08р.;

розглянувши апеляційну скаргу позивача за первісним позовом вх. № 215Х/1-13 на рішення господарського суду Харківської області від 16.01.08 по справі № 35/328-07

за позовом Виробничо-комерційного приватного підприємства "ОМА-ПАК", м. Харків

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібокомбінат "Кулиничі", смт. Кулиничі

про стягнення 68522,00 грн.

та за зустрічним позовом Товарства з обмеженою відповідальністю "Хлібокомбінат "Кулиничі", смт. Кулиничі

до ВКПП "ОМА-ПАК", м. Харків

про стягнення 167945,97 грн.

встановила:

Позивач - ВКПП "Ома-Пак", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Хлібокомбінат "Кулиничі" про стягнення кредиторської заборгованості в сумі 68522,00 грн. за одержану поліграфічну продукцію.

Відповідач - ТОВ "Хлібокомбінат "Кулиничі", звернувся до господарського суду Харківської області із зустрічним позовом до ВКПП "Ома-Пак" про стягнення 167945,97 грн.

Ршенням господарського суду Харківської області від 16.01.2008 року (суддя Швед Е.Ю.) в задоволенні первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Позивач за первісним позовом - ВКПП "Ома-Пак", з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні, дійсним обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати повністю, прийняти нове рішення про стягнення з ТОВ "Хлібокомбінат "Кулиничі" заборгованості за договором поставки поліграфічної продукції в сумі 68522,00 грн.

ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” у відзиві на апеляційну скаргу проти її доводів заперечує та посилається на те, що між позивачем та відповідачем не існує будь-яких договірних відносин, заборгованість ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” перед ВКПП “Ома-Пак” відсутня, а сума заборгованості, на якій наполягає позивач за первісним позовом є необгрунтованою та недоведеною, а тому просить апеляціну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні 11.03.2008 року оголошено перерву до 14 години 10 хвилин 18 березня 2008 року для виготовлення повного тексту постанови.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ВКПП "ОМА-ПАК" підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач - ВКПП "ОМА-ПАК", обгрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що ним в період з січня 2006 року по квітень 2006 року було здійснено поставку поліграфічної продукції (етикеток) ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” на загальну суму 72546,47 грн.

Позивач вказує на те, що відповідачем за первісним позовом було здійснено лише часткову оплату поставленої продукції , а саме –4024, 47 грн.

24.05.2006 року ВКПП “ОМА-ПАК” звернулося до ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” з листом-вимогою № 165 про погашення заборгованості за поставлений товар, яка числиться за ним та станом на 01.05.2006 року складає 68522,00 грн. (том І, арк. спр.27).

Відповідач проти отримання листа заперечує. Проте, відповідно до наявнї в матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення вказаний лист-вимога був отриманий ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” 26.05.06р. (том І, арк. спр. 26).

ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі”, заперечуючи проти позовних вимог та вимог апеляційної скарги ВКПП “Ома-Пак”, посилається на те, що договірних відносин між ним та позивачем за первісним позовом не існує. Проти факту отримання його представниками продукції у позивача заперечує, вважає, що заборгованість ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” перед ВКПП “Ома-Пак” відсутня, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт поставки позивачем за первісним позовом та отримання повноважними представниками саме відповідача за первісним позовом даного виду товару (етикеток) у зазначеній позивачем кількості і на вказану у позові суму.

Колегія суддів такі доводи ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” вважає наобгрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

В підтвердження факту поставки та прийняття поліграфічної продукції відповідачем за первісни позовом - ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” , позивач - ВКПП “Ома-Пак”, надав суду копії видаткових накладних, за якими представник ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” отримав етикетки (том І, арк. спр. 9-24), та копії довіреностей, виданих ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” особам , уповноваженим на отримання від ВКПП “ОМА-ПАК” етикеток (том І, арк. спр. 9-25).

Як вбачається з копій видаткових накладних та копій довіреностей, наданих позивачем за первісним позовом, ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” довіреностями від 27.01.06р., від 03.02.06р., від 07.03.06р., від 16.01.06р уповноважило гр. Прав Л.Є.; довіреностями від 31.03.06р. - гр. Безулову Н.А. та довіреностями від 07.04.06р., від 14.04.06р. - гр. Ласунову Л.В. на отримання від ВКПП “Ома-Пак” етикеток.

Дати видачі довіреностей повністю співпадають з датами отримання за видатковими накладними етикеток, підписи уповноважених ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” осіб на отримання товару містяться на всіх видаткових накладних, наданих ВКПП “Ома-Пак” в обгрунтування своїх позовних вимог, та підтверджують факт отримання відповідачем за первісним позовом товару від позивача за первісним позовом.

При цьому з наявних у справі видаткових накладних (том І, арк. спр. 9-24) вбачається , що поставку товару було зроблено на підстві замовлення, а саме:

за накладною № РН-0000009 від 27.01.2006р. –рахунок-фактура № СФ-0000011 від 27.01.06р.;

за накладною № РН-0000018 від 07.02.2006р. - рахунок-фактура № СФ-0000016 від 07.02.06р.;

за накладною № РН-0000016 від 03.02.2006р. - рахунок-фактура № СФ-0000015 від 03.02.06р.;

за накладною № РН-0000037 від 14.03.2006р. - рахунок-фактура № СФ-0000032 від 14.03.06р.;

за накладною № РН-0000035 від 07.03.2006р. - рахунок-фактура № СФ-0000031 від 07.03.06р.;

за накладною № РН-0000044 від 31.03.2006р. - рахунок-фактура № СФ-0000042 від 31.03.06р.;

за накладною № РН-0000052 від 12.04.2006р. –рахунок-фактура № СФ-0000048 від 12.04.06р.;

за накладною № РН-0000048 від 07.04.2006р. - рахунок-фактура № СФ-0000044від 07.04.06р.;

за накладною № РН-0000055 від 14.04.2006р. - рахунок-фактура № СФ-0000050 від 14.04.06р.;

за накладною № РН-0000007 від 21.01.2006р. - рахунок-фактура № СФ-0000007 від 21.01.06р..

До того ж, операції, які проводились між позивачем та відповідачем відображені у податковому обліку позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями податкових накладних (том І, арк. спр.62-74), складених ВКПП “ОМА-ПАК” за період з січня по квітень 2006 року.

ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі”, заперечуючи проти доводів позивача за первісним позовом, посилається на Наказ Міністерства фінансів України № 99 від 16.05.96р. “Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей”, у відповідності до якого довіреність , незалежно від строку її дії, залишається у постачальника при першому відпуску цінностей. У разі відпуску цінностей частинами на кожний частковий відпуск складається накладна з поміткою на ній номера довіреності та дати її видачі. Саме на цьому і зауважує відповідач за первісним позовом.

Колегія суддів щодо даного посилання зазначає, що з аналізу приписів вказаного наказу вбачається, що номер довіреності та дата її видачі вказуються на накладних, якщо відпуск цінностей здійснюється частинами, в інших випадках йдеться мова лише про залишення довіреності у постачальника.

ВКПП “ОМА-ПАК”, подаючи первісний позов, до позовних матеріалів було додано завірені копії довіреностей, виданих ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” 27.01.06р., 03.02.06р., 07.03.06р., 16.01.06р 31.03.06р. 07.04.06р., 14.04.06р. гр. Ласуновій Л.В., гр. Прав Л.Е. та Безуловій Н.А. на отримання від ВКПП “Ома-Пак” етикеток, що свідчить про те, що оригінали даних довіреностей у відповідності до Наказу Міністерства фінансів України “Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей” були залишені у постачальника, тобто у ВКПП “ОМА-ПАК”.

Як свідчать вищеперелічені накладні, в них відсутнє посилання на номер та дату договору від 12.07.04р., який було укладено між сторонами у даній справі, та на будь-який інший договір.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з положеннями ст.ст. 202, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків, зокрема, дво- або багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо він підписаний сторонами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що поставка товарів за вищепереліченими накладними була здійснена поза межами дії договору від 12.07.2004 року, на який посилався позивач за первісним позовом в листі- вимозі № 165 від 24.05.06р..

Згідно з положенням статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже було зазначено вище, 24.05.2006 року ВКПП “ОМА-ПАК” звернулося до ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” з листом-вимогою № 165 про погашення заборгованості за поставлений товар, яка числиться за ним та станом на 01.05.2006 року складає 68522,00 грн. (том І, арк. спр.27).

В ході судового розгляду справи ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” доказів на погашення зазначеної суми заборгованості не надав, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

На підставі вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок невиконання ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” свого обов”язку щодо оплати поставленого товару, було порушено право ВКПП “ОМА-ПАК”, яке підлягає захисту відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України. А тому, позовні вимоги ВКПП “ОМА-ПАК” до ТОВ “Хлібокомбінат “Кулиничі” про стягнення 68522,00 грн. за одержану поліграфічну продукцію є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо рішення в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог, колегія суддів, вказує на те, що ні позивачем ні відповідачем рішення в цій частині не оскаржується.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області в частині відмови в задоволенні первісного позову таким, що підлягає скасуванню, як необгрунтоване та прийняте з порушенням норм матеріального права, з прийняттям у цій частині нового рішення, яким первісні позовні вимоги підлягають задоволенню. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 33, 36, 43, 99, 101, 102, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу позивача за первісним позовом задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.01.2008 року у справі № 35/328-07скасувати в частині відмови в задоволенні первісного позову.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Первісний позов задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Хлібокомбінат “Кулиничі” (62404, Харківська область, Харківський район, смт.Кулиничі, вул. Шкільна, 17, , р/р 0960 в ХФ ВАТ “Укрексімбанк” м. Харків, МФО 351618) на користь Виробничо-комерційного приватного підприємства “ОМА-ПАК” (юридична адреса: м. Харків, вул. Біологічна, буд. 15; фактична адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 42, офіс 11, , р/р 0000 у ХФ АКІБ “Укрсиббанк” “Харківського регіонального управління”, МФО 351641) 68522,00 грн. заборгованості, 685, 25 грн. витрат зі сплати державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду Харківської області видати накази.

Повний текст постанови оголошений в судовому засіданні 18.03.2008 року.

Головуючий суддя М.В. Токар

Суддя В.О. Івакіна

Суддя В.О. Фоміна