ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"26" лютого 2008 р.

Справа № 12/334-06-7583

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання: Бухтіярової О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Дрібний Ю.В. –за дорученням

від відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

заяву Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз”, м. Сімферополь про перегляд за нововиявленими обставинами

постанови Одеського апеляційного господарського суду

від 24 жовтня 2006 року

у справі № 12/334-06-7583

за позовом Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз”, м. Сімферополь (далі Товариство)

до Дочірнього підприємства „Торговий дім „Агромир”, м. Одеса (далі Підприємство)

про стягнення 8527 грн. 18 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.09.2006 р. позовні вимоги Товариства задоволені у повному обсязі та з Підприємства на користь Товариства стягнуто: 8173 грн. 62 коп. – боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 304 грн. 57 коп. – пені та 48 грн. 99 коп. – 3% річних, а також понесені судові витрати по справі: 102 грн. на оплату держмита та 118 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 р. апеляційна скарга Підприємства задоволена частково та рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2006 року у справі № 12/334-06-7583 –змінено. Позовні вимоги Товариства задоволені частково та з Підприємства на користь Товариства стягнуто: 1371 грн. 30 коп. –боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 50 грн. 40 коп. – пені, 7 грн. 82 коп. –3% річних, 14 грн. 29 коп. – понесених судових витрат на сплату держмита та 19 грн. 78 коп. – понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а в решті частині позову – відмовлено. Крім того, з Підприємства до Державного бюджету України стягнуто 7 грн. недоплаченого державного мита за подану і розглянуту апеляційну скаргу.

Названа постанова апеляційного суду від 24.10.2006 р. набрала законної сили та мотивована тим, що згідно акту прийому-передачі від 31.03.2006 р., що підписаний уповноваженими особами сторін та скріплений їх печатками у березні 2006 року Товариство передало Підприємству за умовами укладеного договору № 1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.2005 р. 29.854 тис. куб. м. природного газу, за який останнє перерахувало Товариству 11859 грн. 12 коп.

Товариство вважало, що Підприємство повинно оплатити 29.854 тис. куб. м. отриманого в березні 2006 р. газу по ціні 670 грн. 75 коп. за 1 тис. куб. м. виходячи з абз. 2 п. 6.4 укладеного договору та постанови НКРЕ № 176 від 16.02.2006 р. в загальній сумі 20024 грн. 57 коп. та має заборгованість по оплаті газу в сумі 8165 грн. 45 коп. (20024.57 –11859.12 = 8165.45).

З цими доводами Товариства погодився суд першої інстанції в своєму рішенні повністю задовольнивши позовні вимоги останнього.

Але, ці висновки місцевого суду колегія суддів визнала помилковими виходячи з того, що в п. п. 6.1, 6.2 договору від 27.09.2005 р. сторонами визначена ціна газу та вартість послуг з його транспортування та складає 443 грн. 08 коп. за 1 тис. куб. м. з урахуванням ПДВ.

Згідно абз. 2 п. 6.4 договору сторонами погоджено, що у випадку зміни цін на природний газ згідно наказів НАК „Нафтогаз України”, постановами НКРЕ сторони зобов’язуються прийняти до виконання зміну ціни з моменту запровадження її в дію, але не автоматично, а шляхом внесення відповідних змін до укладеного договору.

Постановою НКРЕ № 176 від 16.02.2006 р. затверджений граничний рівень ціни на природний газ, який поставляється для промислових споживачів у розмірі 548 грн. за 1000 куб. м. без урахування податку на додану вартість і тарифів на транспортування та постачання природного газу.

Таким чином, вказаною постановою НКРЕ затверджений граничний рівень цін на природний газ, а відповідно до абз. 2 п. 6.4 договору від 27.09.2005 р. договірна ціна природного газу може бути змінена сторонами лише шляхом внесення відповідних змін у договір.

Додаткова угода № 2/2 від 02.06.2006 р. Підприємством не підписана, а тому вважати, що сторони досягли згоди щодо зміни договірної ціни природного газу – неможливо.

В судовому порядку питання щодо внесення змін у договірну ціну природного газу за договором № 1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.2005 р. вирішено не було та відповідних доказів в матеріалах справи не міститься, у зв’язку з чим колегія суддів дійшла до висновку, що Підприємство повинно оплатити отриманий у березні 2006 року природний газ в обсязі 29.854 тис. куб. м. за договірною ціною, а саме в розмірі 443 грн. 08 коп. за 1 тис. куб. м. та сплатити Товариству 13227 грн. 71 коп. (443.08 х 29.854 = 13227.71).

Оскільки отриманий у березні 2006 р. природний газ Підприємство оплатило в сумі 11859 грн. 12 коп., то з останнього на користь Товариства стягнуто 1368 грн. 59 коп. боргу, а також 7 грн. 82 коп. –3% річних та 2 грн. 71 коп. – збитків від знецінювання грошових коштів (індекс інфляції) виходячи з суми боргу 1368 грн. 59 коп. за період з 11.04.2006 р. по 22.06.2006 р. та 50 грн. 40 коп. – пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання за період з 11.04.2006 р. по 22.06.2006 р. виходячи з суми боргу 1368 грн. 59 коп. Судові витрати по справі покладені на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

28.01.2008 р. Товариство звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду від 24.10.2006 р., в якій просить названу постанову скасувати та залишити рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2006 р. без змін.

Заява мотивована тим, що поставою Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. у справі № 25-6/511-06-13574, що набрала законної сили, Підприємство зобов’язано укласти з Товариством додаткову угоду № 2/2 до договору № 1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.2005 р. в редакції останнього згідно листа № 04/1-4944-04/1-05 від 02.06.2006 р., відповідно до якої:

1. Викласти п. 6.1 у наступній редакції:

6.1 Ціна реалізації газу власного видобутку продавця покупцеві за одну тисячу метрів кубічних без урахування тарифів на транспортування складає:

- з 01.11.05 р., згідно з Постановою НКРЕ від 27.10.05 р. № 977 „Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ, який поставляється для промислових споживачів України”

- 379,20 грн., крім того ПДВ –75,84 грн., всього 455,04 грн.

- Крім того цільова надбавка:

- 7,58 грн., крім того ПДВ -1,52 грн., всього 9,10 грн.

- з 01.01.06 р., згідно з Постановою НКРЕ від 21.12.05 р. № 1151 „Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ, який поставляється для промислових споживачів України”

- 422,10 грн., крім того ПДВ -84,42 грн., всього 506,52 грн.

- Крім того цільова надбавка:

- 8,44 грн., крім того ПДВ -1,69 грн., всього10,13 грн.

- з 20.02.06 р., згідно з Постановою НКРЕ від 16.02.06 р. № 176 „Про затвердження граничного рівня ціни на природний газ, який поставляється для промислових споживачів України”

- 548 грн. 00 коп., крім того ПДВ –109 грн. 60 коп., всього 657,60 грн.

- Крім того цільова надбавка:

- 10 грн. 96 коп., крім того ПДВ 2 грн. 19 коп., всього 13,15 грн.

2. Викласти п. 6.7 у наступній редакції:

6.7. Загальна сума договору складає –387 550 грн. 96 коп.

у тому числі цільова надбавка –7 582 грн. 36 коп. з урахуванням ПДВ.

Дана додаткова угода набирає чинності з дня набрання чинності рішення суду, а умови додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами з 1 листопада 2005 року.

Оскільки, вищеназваною постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. у справі № 25-6/511-06-13574 зобов’язано Підприємство підписати додаткову угоду № 2/2 до договору № 1590ПГ-2005/2006 та встановлено, що її умови застосовуються до відносин, які виникли між сторонами з 1 листопада 2005 р., то Товариство вважає ці обставини нововиявленими обставинами у справі та просить задовольнити його заяву, якою постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 р. скасувати, а рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2006 р. залишити без змін.

В судовому засіданні представник Товариства доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав у повному обсязі.

Письмовий відзив на вказану заяву Товариства від Підприємства не надходив.

Підприємство було належним чином та своєчасно повідомлено про день, час і місце розгляду справи, але його представник в судове засідання не з’явився та не скористався своїм правом на участь в перегляді справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заслухавши пояснення представника Товариства, перевіривши обставини і матеріали справи колегія суддів вважає, що заява Товариства є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Дочірнє підприємство „Торговий дім „Агромир” було перетворено на ТОВ „Торговий дім „Агромир”, яке є правонаступником Підприємства.

Відповідно до приписів статті 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Згідно п. 1.2 роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 року № 04-5/563 „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” (далі –Роз’яснення ВГС України), нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Як роз’яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 5 постанови від 27.02.1981 р. № 1 „Про практику перегляду судами у зв’язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили”, не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог норм процесуального права. Аналогічну правову позицію викладено і у пункті 1.1 Роз’яснення ВГС України, відповідно до якого, виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України.

Правовою підставою для перегляду постанови Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 р. за нововиявленими обставинами Товариство вважає постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. у справі № 25-6/511-06-13574, якою Підприємство зобов’язано підписати додаткову угоду № 2/2 до договору № 1590ПГ-2005/2006 та встановлено, що умови цієї додаткової угоди застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами з 1 листопада 2005 р.

Але, ці обставини на які посилається Товариство, як на нововиявлені, що покладені в основу судового рішення у справі № 25-6/511-06-13574 є новими доказами у справі № 12/334-06-7583 та були предметом дослідження при її розгляді, а також були відомі заявникові, у зв’язку з чим колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, так як виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України, внаслідок чого заява Товариства про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 р. у справі № 12/334-06-7583 задоволена бути не може.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105, 112-114 ГПК України, колегія суддів, –

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз”, м. Сімферополь – про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2006 року у справі № 12/334-06-7583 – відмовити, а зазначене судове рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя В. В. Шевченко

Судді В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Ухвалу підписано 27 лютого 2008 р