ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

06.02.08                                                                                           Справа № 2/192-3061

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі Чаплик І.,

з участю представників:

від скаржника (відповідача) – з”явився,

позивача – з”явився,

розглянув апеляційну скаргу приватного підприємства «Торговий дім Тернопіль», м.Тернопіль

на рішення господарського суду Тернопільської області від 14.08.2007 року, суддя Колубаєва В.О., в справі № 2/192-3061,

за позовом комунального підприємства «Тернопільміськтеплокомуненерго», м.Тернопіль

до відповідача приватного підприємства «Торговий дім Тернопіль», м.Тернопіль

про стягнення 27233,07 грн. заборгованості,

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Тернопільської області від 14.08.2007 року задоволено позовні вимоги комунального підприємства «Тернопільміськтеплокомуненерго»про стягнення з приватного підприємства «Торговий дім Тернопіль» 27233,07 грн. заборгованості, що становить вартість наданих послуг по забезпеченню тепловою енергією, а також пеня, нарахована позивачем на суму простроченої заборгованості.

Рішення суду мотивоване тим, що доказів оплати наданих послуг відповідач суду не надав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення на підставі ст.ст.193,230,232 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити, в зв”язку з неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що жодної заборгованості у відповідача перед позивачем не існує, оскільки згідно довідки про розрахунки за теплоенергію по ПП «Торговий дім Тернопіль»за період липень-листопад 2006 року у відповідача рахувалась переплата за отримані послуги в розмірі 2542,4 грн. Скаржник покликається на те, що спірна заборгованість виникла в результаті нарахування позивачем відповідачу оплати за послуги, які останньому не надавалися по частині приміщення торгового комплексу «Тернопіль»(м.Тернопіль, м-н Перемоги,4) в зв»язку з відсутністю приладів опалення, про що позивача неодноразово повідомлялось листами (№61 від 15.02.2007 року). Крім цього, позивачем безпідставно на цю суму боргу нараховувалась пеня.

Скаржник також покликається на порушення місцевим судом норм процесуального права, оскільки спір вирішено по суті за його відсутності при неналежному повідомленні, чим порушено його процесуальне право як відповідача на рівноправний захист прав та інтересів, а також безпідставно прийнято позовну заяву, оскільки відповідачем не отримано копій долучених до неї додатків, що є підставою для її повернення згідно вимог п.6 та п.7 ст.63 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що сума заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а посилання скаржника на відсутність в нього приладів опалення і відповідно ненадання спірних послуг не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки не підтверджується жодними доказами, зокрема, актом про відключення від централізованого теплопостачання чи іншими документами, які б підтверджували факт від»єднання спірних об»єктів від загальнобудинкової системи центрального опалення, як того вимагають Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, та Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2004 року.

Позивач також зазначає про те, що ним нараховувались відповідачу лише абонентна плата по наданих послугах відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10.07.2006 року №871.

Щодо покликання скаржника на порушення норм процесуального права, то позивач зазначає, що на дані правовідносини не поширюється порядок досудового врегулювання спору, а ст.56 ГПК України вимагає направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, якщо такі відсутні в останнього. Позивач зазначає, що додатками до позовної заяви були документи, які у відповідача наявні.

В процесі апеляційного провадження позивачем також подано клопотання про зменшення позовних вимог в частині нарахування відповідачу боргу за надані послуги в сумі 3935 грн. та пені –1939,9 грн. з покликанням на те, що після обстеження приміщень відповідача виявлено факт надання послуг по опаленню в приміщенні лише площею 732,45 кв.м., а не площею 1033,9 кв.м., як це передбачено умовами договору.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що між комунальним підприємством «Тернопільміськтеплокомуненерго» та приватним підприємством «Торговий дім Тернопіль» укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №1085 від 05.02.2003р., згідно п.1 якого енергопостачальна організація зобов»язувалася постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов»язувався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Зокрема, п.6.3 договору №1085 від 05.02.2003р. сторони передбачили оплату вартості одержаних послуг на протязі поточного місяця.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10.07.2006 року №871 встановлено новий порядок розрахунків, зокрема, з липня 2003 року в м.Тернополі на послуги з теплопостачання встановлено двоставковий тариф, який складається з абонентної плати (умовно-постійних витрат) і плати за спожиту теплову енергію (умовно-змінних витрат).

На виконання вказаного рішення сторонами 17.07.2003 року укладено угоду про доповнення і зміну договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 05.02.2003 року за №1089, згідно п.2 якої доповнено п.6.5 договору та викладено його в наступній редакції - абонентна плата за опалення нараховується як при наявності, так і при відсутності теплолічильника щомісяця від 01.10. по 30.04 включно (незалежно від дати підключення споживача до (від) системи опалення) за тарифом, встановленим в грн. за 100 Ккал/год приєднаного теплового навантаження.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку, на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2006р. по 01.06.2007р. на загальну суму 16680 грн. 08 коп.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що послуги з постачання теплової енергії за спірний період по частині приміщення торгового комплексу «Тернопіль», яке знаходиться за адресою: м.Тернопіль, м-н Перемоги,4 та належить відповідачу взагалі не надавались. Зокрема, виявлено, що площа опалювального об»єкту складає 732,45 кв.м., а не 1033,9 кв.м., як це передбачено умовами договору. Даний факт підтверджується актом від 12.03.2007 року, службовою запискою від 27.11.2007 року та не заперечується сторонами, в зв»язку з чим позивачем зроблено перерахунок нарахованої суми боргу, яка складає 13503,23 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, а згідно ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов»язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач доказів погашення основного боргу не подав, а тому апеляційний суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми боргу за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 13503,23 грн., залишивши рішення місцевого суду в цій частині без змін.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 3935,86 грн. в позові слід відмовити, скасувавши рішення місцевого суду в цій частині, оскільки послуги на вказану суму відповідачу не надавались, що підтверджується вищезазначеними обставинами. При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги подане позивачем клопотання про зменшення позовних вимог на цю суму, оскільки ГПК України не надано право позивачу зменшувати свої позовні вимоги в процесі апеляційного провадження.

Покликання скаржника на неправильність стягнення з нього решти суми боргу є безпідставним, оскільки сума цього боргу становить розмір абонентної плати, яка підлягає стягненню з відповідача незалежно від отримання ним послуг, що передбачено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10.07.2006 року №871 та умовами підписаної відповідачем угоди про доповнення і зміну договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 05.02.2003 року за №1089.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов”язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається подвійною обліковою ставкою НБУ від суми простроченої заборгованості, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. П.7.2.3 договору від 05.02.2003 року за №1089 встановлено стягнення пені в розмірі 1 відсотка із суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Оскільки пеня нараховується на основний борг, а тому і висновок по її стягненню є аналогічним, що і по стягненню боргу. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 8613,09 грн. за період з 01.12.2006р. по 01.05.2007р. відповідно до п.6 ст.232 ГК України, а в частині стягнення пені на суму 1939,9 грн. слід відмовити, скасувавши рішення місцевого суду і в цій частині.

Оскільки судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення з порушенням норм процесуального права, а тому воно підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга відповідача – частковому задоволенню.

При скасуванні рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати: 195 грн. державного мита (221 грн. належного до сплати державного мита за розгляд справи в суді першої інстанції - 26 грн. державного мита, сплаченого відповідачем, за апеляційне провадження) та 86 грн. вартості витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Тернопільської області від 14.08.2007 року в справі за номером 2/192-3061 частково скасувати, а апеляційну скаргу приватного підприємства «Торговий дім Тернопіль»–частково задоволити.

В позові комунального підприємства «Тернопільміськтеплокомуненерго»про стягнення з приватного підприємства «Торговий дім Тернопіль» 5116,75 заборгованості - відмовити.

Стягнути з приватного підприємства «Торговий дім Тернопіль»(м.Тернопіль, вул.Поліська,14, код 14035686) на користь комунального підприємства «Тернопільміськтеплокомуненерго»(м.Тернопіль, вул.І.Франка,16, м.Тернопіль, і.к. 14034534) 195 грн. державного мита та 86 грн. вартості витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: С.М.Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

Р.І.Марко