ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№ 14/6733

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.

суддів :

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився

відповідача

не з’явився

прокурора

Савицької О.В. –прокурора відділу Генпрокуратури України

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Магазин “Сонячний”

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду від 06.07.2006 р.

у справі

№14/6733 господарського суду Хмельницької області

за позовом

Заступника прокурора м. Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської Ради та Інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Хмельницького

до

1.          Товариства з обмеженою відповідальністю “Магазин “Сонячний”

2.          Приватного малого підприємства “Фінмаркет”

про

стягнення 2 210 грн. шкоди

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора м. Хмельницького звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом (з урахуванням уточнень) в інтересах держави в особі Хмельницької міської Ради та Інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Хмельницького до Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) “Магазин “Сонячний” про стягнення 2 210 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 березня та 31 травня 2005 року Інспекцією по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста складені Доповідач: Шаргало В.І.

протоколи про те, що прилегла до території ТОВ “Магазин “Сонячний” по вул. І. Франка, 10 озеленена земельна ділянка використовується не за призначенням шляхом влаштування звалища побутового та будівельного сміття без встановлення огорожі та без дозволу (ордера) інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста. В зазначеному протоколі визначена сума відшкодування у розмірі 2 210 грн., однак дана сума відповідачем в добровільному порядку сплачена не була.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.01.2006 року (суддя Гладюк Ю.В.) позов задоволено, з ТОВ “Магазин “Сонячний” на користь Інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Хмельницького стягнуто 2 210 грн. відшкодування за забруднення довкілля, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідно до п. 2.1 Правил благоустрою, забезпечення чистоти і порядку, додержання тиші в громадських місцях на території міста Хмельницького, затверджених рішенням 7-ї сесії Хмельницької міської ради №14 від 16.03.1999 р., підприємства, установи, організації повинні здійснювати прибирання та благоустрій прибудинкових та дворових територій, прилеглих до них доріг, тротуарів, газонів, територій земельних ділянок, виділених рішенням міськвиконкому в користування, а також прилеглих до них територій. Пунктом 3.5.1. Правил категорично заборонено накопичувати на прилеглій, закріпленій та дворовій території побутові і промислові відходи, влаштовувати їх звалища.

За апеляційною скаргою ТОВ “Магазин “Сонячний” судове рішення переглянуте в апеляційному порядку. Крім того, ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2006 року до справи залучено другого відповідача –Приватне мале підприємство “Фінмаркет”, що є власником приміщення за адресою вул. І. Франка, 10. Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 06.07.2006 року (судді: Зарудяна Л.О., Вечірко І.О., Ляхевич А.А.) рішення залишене без змін, однак, резолютивна частина рішення доповнена абзацом наступного змісту "В позові до Приватного малого підприємства "Фінмаркет"… відмовити".

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, ТОВ “Магазин “Сонячний” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати. Скаржник звертає увагу касаційної інстанції на те, що ТОВ “Магазин “Сонячний” не є власником частини нежитлового приміщення, що знаходиться в м. Хмельницькому по вул. І.Франка у будинку №10, а лише користується частиною цього приміщення на підставі договору оренди, укладеного з ПМП “Фінмаркет”. Таким чином, відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов’язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, скаржник зазначає, що заступником прокурора м. Хмельницького подано позов не в інтересах держави, а в інтересах органу місцевого самоврядування, яким є Хмельницька міська рада, а чинне законодавство не надає прокурору повноважень на звернення до суду в інтересах органів місцевого самоврядування. В підтвердження своєї позиції скаржник посилається на рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора,який вважає, що скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції –без змін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що “Магазин “Сонячний" користується частиною приміщення по вул. І. Франка, 10 на підставі укладеного з ПМП "Фінмаркет" –власником приміщення договору оренди від 01.02.2005 року. Умовами договору сторони погодили , що орендар зобов'язаний підтримувати об'єкт оренди в належному санітарному та технічному стані, щоденно проводити прибирання.

24 березня та 31 травня 2005 року на підставі повноважень, наданих рішенням Хмельницької міської ради №8 від 20.12.2001 р. “Про затвердження положення про інспекцію по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького", інженером вказаної інспекції Коваль С.А. складені протоколи №115 та №263 про те, що прилегла до території ТОВ “Магазин “Сонячний” по вул. І.Франка, 10 озеленена земельна ділянка використовується не за призначенням шляхом влаштування звалища побутового та будівельного сміття без встановлення огорожі та без дозволу (ордера) інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста, в зв’язку з чим пошкоджено зелений газон довжиною 10 м, шириною 5 м, загальною площею 50 м. кв.

Відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 16.03.1999 року №15 “Про розміри відшкодувань підприємствами, установами, організаціями за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, які застосовуються інспекцією по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького” у протоколах було здійснено розрахунок розміру відшкодування, що склав 2 210 грн.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, місцевих правил забудови, інших вимог, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2.1 Правил благоустрою, забезпечення чистоти і порядку, додержання тиші в громадських місцях на території міста Хмельницького, затверджених рішенням 7-ї сесії Хмельницької міської ради №14 від 16.03.1999 р., підприємства, установи, організації повинні здійснювати прибирання та благоустрій прибудинкових та дворових територій, прилеглих до них доріг, тротуарів, газонів, територій земельних ділянок, виділених рішенням міськвиконкому в користування, а також прилеглих до них територій.

Пунктом 3.5.1. зазначених вище Правил категорично заборонено накопичувати на прилеглій, закріпленій та дворовій території побутові і промислові відходи, влаштовувати їх звалища. Крім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" на об'єктах благоустрою забороняється складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків, вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи.

Стаття 18 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлює обов’язок підприємств, установ та організацій утримувати в належному стані території, надані їм в установленому законом порядку та відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Згідно ст. 19 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" збитки, завдані об'єкту благоустрою в результаті порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягають відшкодуванню в установленому порядку. Розмір відшкодування збитків, завданих об'єкту благоустрою, визначається за методикою визначення відновної вартості об'єктів благоустрою, затвердженою центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Стаття 42 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлює, що до відповідальності за порушення законодавства у сфері

благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні встановлених державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, порушенні правил благоустрою територій населених пунктів, забрудненні (засміченні) території населеного пункту.

Пункт 4 статті 42 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначає, що шкода, завдана внаслідок порушення законодавства з питань

благоустрою населених пунктів, підлягає компенсації, як правило, в

повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення

незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного

середовища та погіршення якості природних ресурсів у розмірах, які

визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку

такс, методик, розрахунків щодо обрахування шкоди.

Отже, згідно з Законом України "Про благоустрій населених пунктів", Правилами благоустрою, забезпечення чистоти і порядку, додержання тиші в громадських місцях на території міста Хмельницького, затверджених рішенням 7-ї сесії Хмельницької міської ради №14 від 16.03.1999 р., ТОВ “Магазин “Сонячний” повинне нести відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про благоустрій населених пунктів.

Враховуючи вимоги наведеного законодавства та встановлені попередніми судовими інстанціями обставини справи, з яких вбачається, що територія по вулиці І.Франка, 10 в межах прибудинкової території, тротуару, газону, проїжджої частини дороги закріплена для прибирання та благоустрою за ТОВ “Магазин “Сонячний" , проте вказана територія забруднена будівельними відходами, в результаті чого пошкоджений озеленений газон, сміття тривалий час не прибиралося (протоколи складені 24.03.05, 31.05.05, 25.06.05), господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення відшкодування у вказаному розмірі.

Крім того, слід зазначити, що стаття 322 Цивільного кодексу України, на яку посилається відповідач в касаційній скарзі, стосується утримання майна власником, а не прибудинкових територій, тротуарів та газонів, що розташовані біля прибудинкових територій.

Щодо інших доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою інтересів держави в арбітражному суді) прокурор може заявляти позови в інтересах органу державної влади чи місцевого самоврядування.

Таким чином, заступником прокурора м. Хмельницького правомірно заявлено позов в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради та Інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Хмельницького.

Згідно зі ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Тому доводи касаційної скарги щодо неправильної оцінки та недостатньої перевірки апеляційним господарським судом доказів у справі не входять до повноважень суду касаційної інстанції і не можуть бути підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень.

З огляду на викладене та виходячи з меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятої у справі постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Магазин “Сонячний” залишити без задоволення.

Житомирського апеляційного господарського суду від 06.07.2006 р. у справі №14/6733 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.