СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.08                                                                                 Справа № 6/637.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства “Банк “Фінанси та Кредит” в особі Луганської філії Відкритого акціонерного товариства “Банк “Фінанси та Кредит”, м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства “Завод “Сигнал”, м. Алчевськ

Луганської області

про стягнення 5 978 грн. 40 коп.

при секретарі судового засідання Маценко В.П.

в присутності представників сторін:

від позивача - Хайдарова І.О., дов. від 20.07.07. №3041,

Авільцева І.О., дов. від 20.07.07. №3043,

від відповідача – не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлена вимога про відшкодування відповідачем (майновий поручитель боржника по кредиту –Приватного підприємства «Металон-Алчевськ»за договором кредитної лінії від 25.12.06. №40-01-06) сплаченої позивачем передоплати за проведення експертизи в сумі 5978,40грн. на стадії виконання рішення господарського суду Луганської області від 25.10.07. по справі № 4/583, призначеної постановою від 19.11.07. державного виконавця Алчевського міського управління юстиції при виконанні наказу суду по справі №4/583.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини відсутності у судових засіданнях під час слухання справи відповідач суд не повідомив. Згідно вимог ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Господарським судом Луганської області 25.10.07. було постановлене рішення №4/583 про задоволення вимог Відкритого акціонерного товариства “Банк “Фінанси та Кредит” в особі Луганської філії Відкритого акціонерного товариства “Банк “Фінанси та Кредит”, м. Луганськ (позивач по даній справі) до Відкритого акціонерного товариства “Завод “Сигнал”, м. Алчевськ Луганської області (відповідач по даній справі), яким стягнуто з відповідача по даній справі борг по кредиту за договором від 25.12.06. №40-01-06 та неустойку за невиконання обов’язків по поверненню кредиту. Згідно рішення суду від 25.10.07. по справі №4/583 позивачеві було надіслано наказ суду.

Позивач пред’явив наказ суду до виконання у виконавчу службу Алчевського міського управління юстиції і 14.11.07. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 19.11.07. було призначено експерта для участі у виконавчому провадженні для надання висновку з приводу оцінки майна боржника (відповідача). Експертом було призначено Луганське міське відділення Донецького НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України і запропоновано надати письмовий комісійний висновок з питань ринкової вартості описаного та арештованого майна.

Позивач (стягувач у виконавчому провадженні) здійснив оплату виконання експертом висновку в сумі 5978,40грн. на підставі рахунку від 05.12.07. №800 (а.с.15), що підтверджено завіреною копією рахунку завіреною копією платіжного доручення від 07.12.07. №13507 з призначенням платежу «оплата за проведение судебной строительно-технической экспертизы согласно счета от 07.12.07. №13507».

З даним позовом позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь 5978,40грн., що є витратами позивача на проведення судової експертизи у виконавчому провадженні, мотивуючи позов ст.526 ЦК України та ст.14 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників позивача, оцінивши надані ними докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до норми ст.19 Основного закону держави –Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до норми ст.55 Конституції України особа має право на звернення до суду у зв’язку з порушенням її прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач, сплативши вартість експертної оцінки майна експертові у виконавчому провадженні, діяв не у спосіб, встановлений законом і не у відповідності до ст. 19 Конституції України, адже правилом ст.ст.45,48 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено право стягувача (позивача) здійснити оплату витрат на дії по виконавчому провадженню на депозитний рахунок виконавчої служби, а не безпосередньо виконавцю послуг при виконанні рішення суду.

Закон України «Про виконавче провадження»детально регламентує порядок проведення експертної оцінки описаного (арештованого) майна, залучення експерта у виконавче провадження і порядок здійснення витрат на проведення виконавчих дій, у тому числі авансових платежів, які має право здійснити стягувач або боржник при виконанні рішення суду.

Жодна норма цього Закону не встановлює обов’язку і не надає позивачеві (як стягувачу) права авансувати чи оплачувати послуги при виконанні судового рішення інакше, ніж через депозитний рахунок виконавчої служби. Грошові кошті, зараховані на депозитний рахунок виконавчої служби для проведення виконавчих дій, є виконавчими витратами (витратами на проведення виконавчих дій) у відповідності до правил Закону України «Про виконавче провадження»і відшкодовуються особі, яка їх зробила, при виконанні рішення суду в порядку і на підставах, визначених Законом України «Про виконавче провадження»та іншими законодавчими актами.

З огляду на припис ст.55 Конституції України і з урахуванням обставин правовідносин сторін за даною справою, відсутні підстави вважати порушеними права позивача в частині витрат на суму 5978,40грн. неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача, оскільки такі дії чи бездіяльність відповідача при здійсненні позивачем оплати експертної оцінки майна у виконавчому провадженні повністю відсутні, а посилання позивача у позові на правила ст.526 ЦК України безпідставні, тому, що відповідач не має обов’язку перед позивачем по відшкодуванню 5978,40грн.

До того ж, оплату позивачем здійснено на свій власний розсуд, без укладеного письмового договору з експертом, вимог про обов’язковість оплати послуг по оцінці майна до позивача ніхто не пред’являв і грошові кошти в сумі 5978,40грн. сплачені за проведення судової будівельно-технічної експертизи. За таких підстав позивач не має права вимагати відшкодування відповідачем витрат в сумі 5978,40грн.

На підставі викладеного у позові слід відмовити і судові витрати покласти на позивача у відповідності до вимог ст.ст.44-49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.19,55 Конституції України, ст.ст.14,45,48 Закону України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В :

1.          Відмовити у позові.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення підписане 28.01.08.

Суддя                                                                                Р.Шеліхіна