ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/3

30.01.08

За позовом

Закритого акціонерного товариства «Датагруп»

до

Науково-технічного Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік»

про

про розірвання договору від 19.09.2007 № 19/09 та стягнення 23 576 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Багнюка І.В. (довіреність б/н від 01.06.2007);

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство «Датагруп»(далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Науково-технічного Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік»(далі –Відповідач) про розірвання договору від 19.09.2007 № 19/09, укладеного між Позивачем та Відповідачем, (далі –Договір) та стягнення 22 824 грн. попередньої оплати, 752 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

- 14.09.2007 Позивачем на підставі рахунку-фактури № 0553 від 12.09.2007 на суму 22 824 грн. здійснено попередню оплату товару у розмірі 100%, що склало 22 824 грн.;

- вказаний товар відповідно до Договору повинен бути поставлений не пізніше 15 робочих днів після підписання Договору;

- проте Відповідач у зазначений строк не виконав свого зобов’язання щодо поставки товару, незважаючи на неодноразові звернення Позивача.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана на юридичну адресу Відповідача: 03150, м. Київ, вул. Боженко, 84, кв. 217, зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці з головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві, виданої станом на 01.01.2008. Про отримання поштової кореспонденції Відповідачем за вказаною адресою, зокрема, свідчить наявне у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення 21.01.2008.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

12.09.2007 Відповідач виставив Позивачу рахунок-фактуру № 0553 на суму 22 824 грн.

14.09.2007 Позивач платіжним дорученням № 12130 перерахував Відповідачу 22 824 грн.

19.09.2007 між Позивачем (Покупець) та Відповідачем (Виробник) було укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Виробник продає, а Покупець купує товар, що вказаний в специфікації № 18/09 від 18.09.2007 та ескізах товару, що містять вказівку на найменування, кількість, ціну за одиницю та загальну суму і є невід’ємною частиною даного Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору загальна сума Договору зазначена у специфікації до даного Договору та становить 22 824 грн.

Згідно пункту 7.1 Договору оплата за даним Договором здійснюється на умовах 100% попередньої оплати у національній валюті України.

Товар за даним Договором повинен бути повністю поставлений відповідно до узгоджених термінів, але не пізніше п’ятнадцяти робочих днів після підписання Договору, замовлення-угоди, ескізів товару та оплати (пункт 8.1 Договору).

У випадку затримки поставки Виробник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0.1% від вартості не поставленого вчасно товару за кожен робочий день (пункт 9.1 Договору).

Пунктом 12.1 Договору встановлено, що всі зміни, доповнення, уточнення, а так саме розірвання Договору дійсні у тому випадку, якщо вони викладені у формі додаткових угод і підписані уповноваженими представниками сторін. До додаткової угоди до Договору прирівнюються обмін сторонами листами, телеграмами, факсимільними повідомленнями, телексами з послідуючим письмовим підтвердженням, завіреним підписом та печаткою.

19.09.2007 на виконання умов Договору, Позивач та Відповідач уклали замовлення-угоду № 553.

11.10.2007 Позивач та Відповідач уклали додаток до Договору (далі –Додаток), відповідно до пункту 1.1 якого сторони домовились про подовження терміну відвантаження товару на тринадцять робочих днів, але не пізніше 24.10.2007.

Пунктом 1.2 Додатку встановлено, що у разі невиконання пункту 1.1 Додатку Відповідач зобов’язаний повернути протягом трьох робочих днів суму передплати в розмірі 22 824 грн. і виплатити Позивачу штраф в розмір, зазначеному у пункті 9.1 Договору за кожен робочий день починаючи з 10.10.2007.

02.11.2007 Позивач направив Відповідачу претензію № 5685 з вимогою повернути сплачену суму передплати та сплатити штраф.

Відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

13.11.2007 Позивач направив відповідачу лист № 5948 з пропозицією розірвати Договір, а також повернути сплачену суму передплати та сплатити штраф.

Відповідач залишив вказаний лист без відповіді, а вимоги Позивача без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 206 Господарського кодексу України (далі –ГК України) господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 5 статті 188 ГК України встановлено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як убачається з матеріалів справи, у зв’язку із систематичним порушенням Відповідачем своїх зобов’язань за Договором щодо строків поставки товару, Позивач направив Відповідачу лист № 5948 від 13.11.2007 з пропозицією розірвати Договір. Відповідач залишив вказаний лист щодо розірвання Договору без відповіді, а тому Позивач звернувся до господарського суду з позовом про розірвання Договору.

Відтак, позовна вимога про розірвання Договору є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Відповідач у встановлений Договором в редакції Додатка строк свого зобов’язання щодо поставки товару не виконав, суму попередньої оплати не повернув, про причини невиконання своїх господарських зобов’язань Позивача не повідомив.

Частиною 2 статі 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з частиною 1, пунктом 3 частини 3 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 22 824 грн. попередньої оплати є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача штрафу підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 752 грн. штрафу. Розрахунок штрафу відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору в редакції Додатка.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530, 546, 549, 693, 1212 ЦК України, статтями 188, 193, 206, 230 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір від 19.09.2007 № 19/09, укладений між Закритим акціонерним товариством «Датагруп»та Науково-технічним Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпік».

Стягнути з Науково-технічного Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік»(03150, м. Київ, вул. Боженко, 84, кв. 217, ідентифікаційний код 22868383, р/р 260031145 в АППБ «Аваль», МФО 300335, а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Закритого акціонерного товариства «Датагруп»(03057, м. Київ, вул. Смоленська, 31-33, ідентифікаційний код 31720260, р/р 5100 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 300335) 22 824 (двадцять дві тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. попередньої оплати, 752 (сімсот п’ятдесят дві) грн. штрафу, а також 321 (триста двадцять одну) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя

Сташків Р.Б.

Рішення підписано 01.02.2008