ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

28.02.2008

Справа №2-4/860-2008А

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Балаклавському районі м. Севастополя (99018, м. Севастополь, вул. Урицького, 2)

до відповідача Державного підприємства Міністерства оборони України «Феодосійський судномеханічний завод» (98108, АР Крим, м. Феодосія, вул. Горького, 19)

про стягнення 20804,41 грн.

Суддя Бєлоглазова І.К.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Шпарковська Є. В., предст., дов. № 02001 від 18.02.2008 р.

Від відповідача – не з’явився.

Суть спору:

Управління Пенсійного фонду України в Балаклавському районі м. Севастополя, м. Севастополь, звернулося у порядку п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Феодосійський судномеханічний завод», м. Феодосія, про стягнення 20804,41 грн. заборгованості з відшкодування пільгових пенсій.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення ( ф. 119) від 23.02.2008 р.

Розглянув у порядку, визначеному ст. 138 КАС України, матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з п. “а” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.91 р. № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до ч. 2 Заключних положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робот, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремими законодавчими актами через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяли до вступу в закону силу Закону України №1058.

Згідно до вимог п. 4 Інструкції “Про порядок нарахування і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до ПФУ” розміри страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування встановлюються по ставці 100% фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах з важкими умовами праці по списку №2 і 20% фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених по списку №1.

Відповідно до п. п. 6.4 п. 6 Інструкції “Про порядок обчислення і нарахування страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України”, розмір сум до відшкодування за поточний рік визначається відділом доходів Управління щорічно в повідомленнях про розрахунку сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до з ч. 2 розділу 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”№1058, відповідно з додатками 6 і 7, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року і на протязі 10 днів по вновь призначеним пенсіям. несвоєчасно перераховані суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій вважається боргом ( недоїмкою ).

Однак суд вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв’язку з наступним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 17 КАСУ передбачає право суб’єкта владних повноважень звертатись із адміністративним позовом до фізичної чи юридичної особи лише у випадках, прямо передбачених законом. Оскільки на Пенсійний фонд України покладено виконання владних управлінських функцій, його право на звернення до адміністративного суду із вимогами до особі має бути зазначено у законі.

Ч. 2 ст. 106 Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року №1058 встановлено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. При цьому орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом тільки про стягнення недоїмки.

Відносини виплати пенсій регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року. Пункт 2 “Прикінцевих положень” цього Закону передбачає, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату для фактичних витрат на виплату і доставку пенсій певним категоріям осіб. При цьому Закон про пенсійне страхування не визначає порядок примусового стягнення цієї платні. Суд дійшов висновку, що на сьогодні законом не визначено порядку примусового стягнення заборгованості із відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій. Право органів Пенсійного фонду України звертатись до адміністративного суду із позовом про стягнення такої заборгованості законом не передбачено.

При таких обставинах справи суд дійшов висновку про те, що справа за вказаним позовом не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Вказане підтверджується також ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.06.2006 р. у справі № к -14063/06.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо, зокрема, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, п. 15 ч. 4 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Роз’яснити позивачеві, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду у порядку господарського судочинства.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, ухвала набирає сили через 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду направити сторонам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.