ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.08р.

Справа № 31/101-08

За позовом

Державного підприємства „Донецька залізниця” в особі Краснолиманської дирекції залізничних перевезень, м.Донецьк

до відповідача

Дніпропетровської митниці, м. Дніпропетровськ

Про

стягнення збитків

Суддя Єременко А.В.

Представники:

Від позивача

не з’явився

Від відповідача

Симоненко О.О., дов. №1707-1/592 від 22.01.08р.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство „Донецька залізниця” в особі Краснолиманської дирекції залізничних перевезень звернулось з позовом до Дніпропетровської митниці та просить стягнути з відповідача збитки у загальному розмірі 412,82 грн., які полягають у витратах позивача на виконання додаткових незапланованих робіт, пов’язаних із забиранням вагонів з митного сектору і розміщенням на коліях станції та поверненням після усунення перешкод у митний сектор для подальшого руху.

В обґрунтування позову посилається на допущення працівником відповідача помилки при передаванні інформації про відповідність даних електронної копії ВМД з даними паперового примірника.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що Дніпропетровська митниця не вступала в правовідносини з залізницею та не може виступати відповідачем у даній справі.

За згодою представника відповідача в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно актів загальної форми №481 від 29.04.08р. та №537 від 30.04.08р., на прикордонній передавальній станції Іловайськ Донецької залізниці, 29.04.08р. Амвросіївською митницею, було затримано вагони №№95388088, 95311445, 95394821, 95392304, 95446381, 95631636, 95328209 з вантажем, які 26.04.08р. були відправлені ТОВ „Турсервіс”, м. Дніпропетровськ зі станції Балівка Придніпровської залізниці на станцію Муган Азербайджанської залізниці.

Зазначені вагони були затримані у зв’язку з невідповідністю дати строку доставки у вантажній митній декларації №110000003/8/312217, складеній працівниками Дніпропетровської митниці, та її електронній копії.

Позивачем заявлено до стягнення суму збитків у розмірі 412,82 грн., понесених останнім у зв’язку із затриманням даних вагонів, зокрема: витрати на роботу локомотива у розмірі 138,99 грн., 32,63 грн. на роботу складача поїздів, 42,50 грн. телеграфного збору та 68,80 грн. 20% ПДВ.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, яка визначає загальні способи відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та, окрім того доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для відповідальності за спричинену шкоду є правопорушення, що складається з чотирьох елементів (склад): шкода, протиправна поведінка особи, що спричинила шкоду, причинний зв’язок між ними та вина.

Отже, відповідальність у вигляді відшкодування збитків застосовується за наявності перелічених умов у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розрахунок збитків, якій відображений в акті загальної форми №537 від 30.04.08р. не є належним та обґрунтованим доказом на підставі чого останнім нараховано збитки за роботу локомотива, роботу складальника поїздів, телеграфного збору на загальну суму у розмірі 412, 82 грн., які підлягають відшкодуванню відповідачем. Відповідно до п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457, комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць, засвідчуються обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення.

Окрім того, в матеріали справи не надано та позивачем не доведено, що Дніпропетровською митницею було допущено помилку у вантажній митній декларації, яка призвела до затримки вагонів, що свідчило б про неправомірність дій відповідача.

За викладеного у суду відсутні достатні підстави для задоволення позову.

Судові витрати по справі на підставі ст.. 49 ГПК України слід покласти на позивача, оскільки в позові відмовлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                                    А.В.Єременко