ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

05.02.08
Справа №14/270/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді  Хуторной В.М.    , Кричмаржевський В.А.  , Мірошниченко М.В.

при секретарі Шерник О.В.,

за участю представників сторін: від позивача - ОСОБА_2,
довіреність ВЕР №320593 від 03.09.07 р., від відповідача - Кірюта С.С.,
довіреність № 156 від 21.09.07 р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької
області від 18.07.2007 р. по справі № 14/270/06

за позовом: Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Приморськ, Запорізької
області (далі ПП ОСОБА_1);

до
відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Лан»,
с. Партизани Приморського району Запорізької області (далі ПСП «Агрофірма
«Лан»);

про
стягнення 498156 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду №163 від 04.02.2008 р. справа передана для розгляду колегії
суддів у складі: Хуторной В.М., Кричмаржевський В.А., Мірошниченко М.В., якою
справа прийнята до свого провадження.

Рішенням господарського суду Запорізької області від
18.07.2007 року (суддя Хоролець Т.Г.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення господарського суду мотивовано тим, що кошти в сумі 350000 грн., в
якості оплати насіння по договору купівлі-продажу від 20.09.2003 року,
укладеного між сторонами у справі, до каси відповідача від позивача не
надходили, що встановлено при розгляді кримінальної справи №1-126/2007 р.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ПП
ОСОБА_1, позивач у справі, звернувся з апеляційною скаргою до Запорізького
апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що рішення суду винесене
без урахування всіх фактичних обставин справи, по формальним підставам та при
неправильному застосуванні норм матеріального права.

ПСП «Агрофірма «Лан», відповідач у справі, у поданому
суду відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що господарський суд всебічно,
повно та об'єктивно оцінив всі обставини та прийняв законне рішення. Просить залишити
її без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від
18.07.2007 року - без змін.

В судовому засіданні 05.02.2008 року представником
позивача було подано клопотання про зупинення розгляду справи до розгляду
Верховним судом України його касаційної скарги на постанову Приморського
районного суду по кримінальній справі 1-126/2007 відносно головного бухгалтера
відповідача ОСОБА_3 по обвинуваченні її у скоєні злочину, передбаченого ст..
366 ч. 1 КК України. Представник відповідача проти клопотання позивача про
зупинення провадження у справі заперечив.

Колегія суддів залишає клопотання без задоволення,
оскільки не знаходить підстав для зупинення провадження у справі, передбачених
ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.02.2008 року представником
позивача було подано клопотання про витребування додаткових документів та про
проведення судово-економічної експертизи. Представник відповідача проти
клопотань позивача заперечив.

Колегія суддів залишає клопотання без задоволення,
оскільки вважає, що зібраних по справі доказів достатньо для вирішення спору, а
заявлені на експертизу питання не потребують спеціальних знань.

За заявою представників сторін, судові засідання
проводились без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за їх
згодою в судовому засідання 5.02.08 р. оголошено лише вступну та резолютивну
частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський
суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору. 20.09.2003 року між ПП ОСОБА_1 та ПСП
«Агрофірма «Лан» було укладено договір, предметом якого було придбання насіння
соняшника врожаю 2003 року у кількості 350 тон за ціною 1000 гривень за тону.
Згідно п.2 договору ПП ОСОБА_1 зобов'язався оплатити вартість соняшника
20.09.2003 р. у розмірі 350000 гривень, а ПСП «Агрофірма «Лан» зобов'язалось
поставити насіння соняшника до 1.10.2003 р. Оплата підтверджена квитанцією до
прибуткового касового ордера №48 від 20.09.2003 року (а. с. 10).

З боку відповідача доказів виконання договірних
зобов'язань не надано, його представник в судовому засіданні пояснив, що
зазначений договір ПСП «Агрофірма «Лан» до цього часу не виконано, оскільки
гроші від ПП ОСОБА_1 до каси підприємства не надходили. При цьому представник
відповідача посилається на обставини та факти, які були встановлені в рамках
кримінальної справи по обвинуваченню головного бухгалтера підприємства
відповідача - ОСОБА_3 Вина ОСОБА_3 встановлена постановою Приморського
районного суду по кримінальній справі №1-126/2007 і полягає у тому, що нею було
видано квитанцію до прибуткового касового ордера №48 від 20.09.2003 року без
отримання грошових коштів від ПП ОСОБА_1.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при
винесенні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що
підлягає задоволенню з таких підстав.

Господарським судом Запорізької області не правильно
застосовані норми процесуального права, зокрема ст. ст. 34-35 Господарського
процесуального кодексу України, через що неправильно вирішений господарський
спір. Згідно ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування. Законом України від 16 липня 1999
року N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»
передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Відповідно до п. 3.2 Положення про ведення касових операцій у національній
валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку
України від 19.02.2001 р. N72, редакція, якого діяла на час здійснення касової
операції, приймання готівки касами підприємств, у тому числі й одержаної з
банку, проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним
бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Прибутковий касовий ордер застосовується для оформлення
надходжень готівки в касу, цей документ є єдиним допустимим доказом здійснення
касової операції.

Відповідно до статті 35 ГПК України, вирок суду з
кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського
суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Постанова Приморського районного суду по кримінальній
справі №1-126/2007 не є вироком у розумінні ст. ст. 333-335 Кримінального
процесуального кодексу України, нею не встановлено чи мали місце певні дії та
ким вони вчинені, тому не може бути підставою для звільнення від доказування.
За таких обставин рішення господарського суду підлягає скасуванню на підставі
п. п. 2 та 4 ст. 104 ГПК України.

Позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 612 ЦК України встановлює, що:

1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

3. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування збитків.

Стаття 625 п. 2 ЦК України, передбачає, що боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 693 ЦК України встановлено, якщо
продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у
встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати. Ця норма стосується і договору поставки.

Доказів виконання договору від 20.09.2003 р. або
повернення суми попередньої оплати відповідачем не надано, тому основний борг
підлягає стягненню в розмірі 350000 грн.

Інфляційні втрати розраховані позивачем в сумі 117951
грн. за період з 1.10.03 р. по лютий 2006 р., що складає 881 день. Фактично
сума втрат від інфляції за цей період складає 118185,81 грн. Позов в цій
частині підлягає задоволенню в межах заявленої суми - 117951 грн.

3 відсотка річних розраховані позивачем виходячи з 1050
днів прострочення. Фактично строк прострочення виконання зобов'язання починаючи
з 1.10.03 р. по 25.09.06 р. року (день подачі позову) складає 1089 днів, тому
позов в цій частині підлягає задоволенню в межах заявленої суми - 30205 грн.

Надані представником відповідача у судовому засіданні
документи, що підтверджують добросовісне виконання зобов'язань між сторонами,
колегією суддів до уваги не приймаються та повертаються відповідачу, оскільки
вони стосуються виконання договірних зобов'язань за 2002 рік.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1
задовольнити. Рішення господарського суду Запорізької області від 18.07.2007 р.
по справі №14/270/06 скасувати.

Позов задовольнити. Стягнути з Приватного
сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Лан» (72100, Запорізька
область, Приморський район, с. Партизани вул. Леніна, 68, рахунок
№1001 в ПО ЗРУ КБ «Приватбанк» МФО 313399, Код ЄДР 30870506) на
користь Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рахунок НОМЕР_1 в ЗРУ КБ
«Приватбанк» МФО 313399) 350000 грн. основного боргу, 117951 грн. інфляційних
втрат, 30205 грн. річних відсотків, 4981,56 грн. державного мита та 118 грн. витрат
на інформаційне технічне забезпечення судового процесу.

Доручити господарському суду Запорізької області видати
відповідний наказ.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України
6.02.2008 р.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді  Хуторной В.М.

Кричмаржевський
В.А.  Мірошниченко М.В.