ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.01.2008 року                                                            Справа № 22/92б

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Медуниці О.Є.

суддів          Перлова Д.Ю.

Якушенко Р.Є.

Секретар судового засідання:           Шабадаш Д.С.

за участю представників сторін:

від кредитора           Краглевич В.В., представник за довіреністю

ВАТ " Білоцерківська           №86/04 від 20.12.07;

теплоелектроцентраль"

від кредитора           Тереза Ю.О., представник за довіреністю

ЗАТ "ТНК - Україна - Інвест"          №8 від 22.05.07;

від кредитора           Іщук І.О., представник за довіреністю

ЗАТ "Лисичанська нефтяна           №32 від 20.12.07;

інвестиційна компанія"

ліквідатор           Козаренко Є.В., паспорт серії МН № 267447

ВАТ "Лисичанськнафтооргсінтез" від 15 січня 2002 року виданий Орджонікідзевським РВХМУУМВС України в Харківській області;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу          Відкритого акціонерного товариства

„Білоцерківська ТЕЦ”, м. Біла Церква

Київської області

на ухвалу

господарського суду          Луганської області

від          21.11.07

по справі          №22/92б (суддя – Ковалінас М.Ю.)

за заявою кредитора          Відкритого акціонерного товариства

„Білоцерківська ТЕЦ”, м. Біла Церква

Київської області

до боржника          Відкритого акціонерного товариства

„Лисичанськнафтооргсинтез”,

м. Лисичанськ Луганської області

про           визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Білоцерківська теплоелектроцентраль”, м. Біла Церква Київської області (далі – ВАТ „Білоцерківська ТЕЦ”), звернулось до господарського суду Луганської області із заявою від 09.11.07 вих. №09-11/01 в порядку Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закон про банкрутство) про визнання грошових вимог до боржника - Відкритого акціонерного товариства „Лисичанськнафтооргсинтез”, м. Лисичанськ Луганської області (далі – ВАТ „ЛИНОС”).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.11.07 у справі №22/92б заяву ВАТ „Білоцерківська ТЕЦ” повернуто без розгляду.

Ухвала суду мотивована вимогами ст.ст.1, 23, 25 Закону про банкрутство та ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ВАТ „Білоцерківська ТЕЦ” є поточним кредитором, а чинним законодавством визначений інший порядок пред’явлення таких вимог – безпосередньо до ліквідатора.

Поточний кредитор – ВАТ „Білоцерківська ТЕЦ”, не погодився з прийнятою господарським судом ухвалою, подав апеляційну скаргу від 28.11.07 №28-11/01, в якій просить Луганський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Луганського суду від 21.11.07 по справі №22/92б та передати справу на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви з грошовими вимогами до розгляду.

Як на підставу своїх вимог заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ліквідатор банкрута – арбітражний керуючий Козаченко Євген Валерійович, відзивом проти доводів, викладених в апеляційній скарзі заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду від 21.11.07 у справі №22/92б - без змін.

Розпорядженням від 10.12.07 голови Луганського апеляційного господарського суду відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги ВАТ „Білоцерківська ТЕЦ” від 28.11.07 №28-11/01 на ухвалу господарського суду Луганської області від 21.11.07 по справі №22/92б призначена судова колегія у складі: Медуниця О.Є. - суддя – головуючий, Перлов Д.Ю., Якушенко Р.Є. – судді.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.106 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою від 09.10.07 по справі №22/92б господарського суду Луганської області визнано банкрутом боржника - ВАТ „ЛИНОС”, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором – арбітражного керуючого Козаченка Євгенія Валерійовича.

Кредитор - ВАТ „Білоцерківська ТЕЦ”, звернувся до господарського суду Луганської області із заявою від 09.11.07 вих. №09-11/01 в порядку Закону про банкрутство про визнання грошових вимог до боржника - ВАТ „ЛИНОС”.

Як вбачається із заяви, грошові вимоги кредитора виникли 08.12.06, тобто після порушення провадження господарським судом Луганської області справи №22/92б про банкрутство ВАТ „ЛИНОС”.

Отже, грошові вимоги кредитора до банкрута є поточними.

Згідно абз.8 п.1 ст.23 Закону про банкрутство – вимоги за зобов’язаннями боржника визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред’являтись тільки в межах ліквідаційної процедури.

Ліквідатор з дня свого призначення заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов’язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство.

До функції господарського суду п.4 ст.24 Закону про банкрутство віднесено розгляд скарг на дії учасників ліквідаційної процедури.

Пунктом 11.5 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 04.06.04 №04-5/1193 „Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"” (далі – Рекомендації) передбачено, що поточні кредитори зобов’язані заявити вимоги ліквідатору та до господарського суду.

Отже, як випливає із Закону про банкрутство та Рекомендацій, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вимоги повинні бути в першу чергу розглянуті ліквідатором банкрута, а в разі їх відхилення (або зволікання із відповіддю) кредитор має можливість звернутись до господарського суду в порядку п.4 ст.24 Закону про банкрутство.

Скаржник посилається також на те, що в зазначених вище Рекомендаціях (абз.3 п.11.5) передбачено, що розгляд таких вимог здійснюється за аналогією в порядку розгляду вимог конкурсних кредиторів.

Але дана аналогія полягає в тому, що суд розглядає тільки ті вимоги, які не були визнані ліквідатором і тільки тоді, коли кредитор не погодився із запереченнями ліквідатора та звернувся в суд на підставі п.4 ст.24 Закону про банкрутство.

Скаржник помилково вважає, що аналогія полягає і в порядку звернення із вимогами, що не є вірним.

Так за порядком ст.14 Закону про банкрутство кредитори зобов’язані звернутися до господарського суду із письмовими заявами про грошові вимоги до боржника, а копії заяв кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

В ліквідаційній процедурі ні Законом про банкрутство, ні Рекомендаціями не передбачено первинне звернення до господарського суду.

Навпаки п.11.5 Рекомендацій передбачає, насамперед, звернення до ліквідатора.

Враховуючи приписи п.4 ст.24 та п.1 ст.25 Закону про банкрутство звернення до господарського суду має бути як наслідок негативного результату розгляду ліквідатором поточних вимог кредитора.

Кредитор – ВАТ „Білоцерківська ТЕЦ”, подав до господарського суду докази та пояснив в судовому засіданні, що він звернувся із заявою про грошові вимоги до боржника 12.11.07 та копію даної заяви надіслав ліквідатору.

Отже, суд першої інстанції, одержавши дану заяву, не мав інформації про результати розгляду вимог ліквідатором, тому не мав підстав призначати їх до розгляду в судовому засіданні та правомірно повернув заяву кредитору на підставі п.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України зазначивши, що останній має право повторного звернення до господарського суду після усунення недоліків.

Ліквідатор в судовому засіданні 15.01.08 пояснив, що копію заяви, із якою кредитор звернувся до господарського суду він одержав, але кредитор не звернувся саме до нього, як передбачено Законом про банкрутство та Рекомендаціями і тому відповідь кредитору він не надавав.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що повернення заяви поточного кредитора судом першої інстанції було правомірним.

Суд першої інстанції також обгрунтовано послався на можливість повторного звернення кредитора (п.4 ст.24 Закону про банкрутство), оскільки згідно абз.2 п.11.5 Рекомендацій поточний кредитор має можливість заявити вимоги і до ліквідатора, і до господарського суду протягом всієї ліквідаційної процедури, що кореспондується також з вимогами абз.8 п.1 ст.23 Закону про банкрутство, де зазначено, що поточні вимоги можуть пред’являтись тільки в межах ліквідаційної процедури.

Таким чином, апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства „Білоцерківська ТЕЦ”, м. Біла Церква Київської області, не підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Луганської області від 21.11.07 у справі №22/92б залишається без змін, як така, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні за згодою присутніх оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.ст.105, 106 Господарського процесуального кодексу України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Білоцерківська ТЕЦ”, м. Біла Церква Київської області, від 28.11.07 №28-11/01 на ухвалу господарського суду Луганської області від 21.11.07 у справі №22/92б залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області від 21.11.07 у справі №22/92б залишити без змін.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  О.Є. Медуниця

Суддя                                                                      Д.Ю. Перлов

Суддя                                                                      Р.Є. Якушенко