ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2008 р.
Справа № 07/251-07

вх.
№ 13002/5-07

Суддя
господарського суду Інте Т.В.

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
не з"явився;  відповідача - Тарасов
А.Г., дов. № 08-11/4114/2-07 від 10.12.07р.;

розглянувши
справу за позовом ФОП ОСОБА_1., м. Х-в

до  Харківської міської ради, м. Х-в

про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1звернувся до суду з позовом про визнання права
власності на нежитлові приміщення підвалу № 1, 2 загальною площею 146,70 кв.м.
в літ.”Б-2” по АДРЕСА_1.

Представник
відповідача відзив на позов не надав але проти задоволення позовних вимог
заперечував, посилаючись на порушення позивачем „Порядку вирішення питань,
пов*язаних із самочинним будівництвом”, встановленого рішенням Харківської
міської ради від 23.06.04 р. № 90/04.

Дослідивши
надані документи та докази, вислухавши пояснення уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

На підставі
договору купівлі-продажу від 29.12.06 р. № 1371, позивач придбав у власність
від ОСОБА_2  нежитлові приміщення першого
поверху № 18-1-:-18-4 літ. „Б-2”, загальною площею 53,2 кв.м.,  що знаходяться в АДРЕСА_1

На підставі
договору купівлі-продажу від 16.04.07 р. № 245, позивач придбав у власність від
ОСОБА_3 нежитлові приміщення першого поверху № 18-5-:-18-10  літ.”Б-2”, загальною площею 81,4 кв.м., що
знаходяться  в АДРЕСА_1

На підставі
договору купівлі-продажу від 29.12.06 р. № 1373,позивач придбав у власність від
ОСОБА_2 нежитлові приміщення  другого
поверху № 19-1-:-19-15 літ. „Б-2”, загальною площею 131,4 кв.м., що знаходяться
в АДРЕСА_1

Комунальним
підприємством „Харківське міське бюро технічної інвентаризації” за ОСОБА_1 було
зареєстроване право власності та видані
витяги з реєстру, відповідно: № 13364681 від 27.01.07; № 16764657 від
22.11.07 р. та № 13364651 від 27.01.07 р.

Таким чином,
позивач став єдиним власником нежитлових приміщень першого поверху, загальною
площею 134,6 кв.м. та нежитлових приміщень другого поверху, загальною площею
131,4 кв.м., розташованих за адресою АДРЕСА_1

Під вказаними
не житловими приміщеннями, як зазначено в Технічному паспорті, виданому
Комунальним підприємством „Харківське міське бюро технічної інвентаризації” на
ім.*я ОСОБА_1, знаходяться приміщення підвалу №1 та №2, загальною площею 146,7
кв.м.

Пунктом 2 ст.10
Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду” встановлено, що
власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжним
приміщень будинку. Допоміжні приміщення (кладочки, сараї і т.ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно і окремій приватизації не підлягають.
Тобто, спірні допоміжні приміщення до набуття права власності позивачем, вже
були передані у власність попереднім власникам
приміщень першого поверху. Оскільки, на час розгляду справи, власником
приміщень першого та другого поверхів, під яким розташований підвал, є ОСОБА_1і
інших претендентів на користування ним немає; враховуючи, що ОСОБА_1.
одноособово здійснює утримання даних допоміжних приміщень будинку та приймаючи
до уваги відсутність в даному приміщенні комунікацій загального користування та
доступу до нього інших осіб, суд вважає можливим визнати за позивачем право
власності на спірні приміщення, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 382 ЦК
України передбачено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному  житловому будинку належать на праві
спільної  сумісної власності приміщення
загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне
сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує
більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для
забезпечення потреб  усіх власників
квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно зі ст.
48 Закону України „Про власність”, Україна законодавчо забезпечує громадянам
організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.  Власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності
здійснюється судом, господарським судом або третейським судом.

Відповідно до
ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також
інші обставини, які мають значення для правильного вирушення господарського
спору.

Стаття 43 ГПК
України зазначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об*єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За викладених
обставин, суд вважає позовні вимоги правомірними, достатньо обґрунтованими та
таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до
заяви позивача, за результатами розгляду справи, судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 41, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 382, 392
ЦК України, ст. 48 Закону України „Про власність”, ст.ст. 32, 43, 44, 46, 49,
82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
право власності на не житлові приміщення підвалу № 1, 2 загальною площею 146,70
кв.м. в літ.”Б-2” по АДРЕСА_1

Рішення
підписано 11 січня 2008 р.

Суддя
Інте Т.В.