ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2008 Справа № 31/243

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання: Савіна В.Ю.

за участю представників сторін:

від відповідача-1: Проскурін Д.О. представник, довіреність №18-2 від 10.01.07;

від відповідача-2: Волкова С.Ю. представник, довіреність №10/08 від 08.01.08;

від відповідача-3: Качан В.О. представник, довіреність №2 від 08.01.08;

представник позивача у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Промресурси”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2006р. у справі №31/243;

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Промресурси”, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, м. Дніпродзержинськ

відповідача-2: комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради “Дніпродзержинськводоканал”, м. Дніпродзержинськ

відповідача-3: товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства “Алмет”, м. Дніпродзержинськ

про стягнення 1 502 360 грн.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2004р. товариство з обмеженою відповідальністю “Промресурси” звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради “Дніпродзержинськводоканал”, товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства “Алмет” з позовом про стягнення 1 502 360 грн. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 31.01.2001р. товариство з обмеженою відповідальністю “Українська цукрова компанія” в рахунок заборгованості перед підприємством позивача передало товариству з обмеженою відповідальністю “Промресурси” вексель №2929, за яким векселедавцем є відкрите акціонерне товариство “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”. Перебуваючи у змові з відкритим акціонерним товариством “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”, комунальне виробниче підприємство Дніпродзержинської міської ради “Дніпродзержинськводоканал” та товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство “Алмет” по черзі подають заяви про банкрутство ТЕЦ. З їх вини порушення у справі про банкрутство затягується, публікації про банкрутство не проводяться. Посилаючись на те, що ТЕЦ має перед ним борг за векселем №2929 на суму 580 187, 81 грн, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду, пов”язану зі сплатою юридичних послуг, у сумі 7 910 грн. і моральну шкоду у сумі 1 484 450 грн. у зв”язку з тим, що позивач, позбавлений обігових коштів та можливості працювати, а працівникам підприємства заподіяна невиправна моральна травма. (а. с. 18-22 т. 1)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2006р. (суддя Мороз В.Ф.) у задоволенні позову відмовлено. (а. с. 80-83 т. 3)

Товариство з обмеженою відповідальністю “Промресурси” звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить переглянути рішення суду, залучивши до участі справи прокуратуру Дніпропетровської області і Генеральну прокуратуру України, Національну акціонерну компанію “Енергетична компанія України”, Міністерство палива та енергетики України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.07.2007р. провадження у справі було зупинено, матеріали справи направлено до прокуратури Дніпропетровської області для перевірки можливої наявності в діях посадових осіб відповідачів складу злочину. (а. с. 51-52 т. 5)

Постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2007р. ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.07.2007р. скасовано, а справу направлено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги по суті. (а. с. 148-152 т. 5)

Представник позивача в судове засідання 14.01.2008р. не з”явився. Оскільки він був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, а строк розгляду справи закінчується 15.01.2008р, судовою колегією було ухвалено слухати справу в відсутності представника позивача. (а. с. 29 т.6)

Крім того, судовою колегією відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі в справі в якості відповідача прокуратуру Дніпропетровської області, а в якості третіх осіб: Генеральну прокуратуру України, Національну акціонерну компанію “Енергетична компанія України” і Міністерство палива та енергетики України, оскільки позовних вимог до них не заявлено, а рішення суду не може вплинути на їх права і обов”язки.

При розгляді апеляційної скарги судовою колегією встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Промресурси” є держателем простого векселя №2929 номінальною вартістю 580 187,81 грн, емітованого відкритим акціонерним товариством “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль”. На підставі виконавчого напису державного нотаріусу 17.04.2002р. відділом державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання нотаріального напису про стягнення з відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” заборгованості у сумі 610 952, 30 грн.

Станом на 01.01.2003р. загальний розмір заборгованості відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” склав 119 млн. 753 тис. грн, в тому числі заборгованість за виданими векселями складала 59 млн. 980 тис. грн.

Одними із кредиторів відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” являлись комунальне виробниче підприємство Дніпродзержинської міської ради “Дніпродзержинськводоканал” та товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство “Алмет”.

За заявою комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради “Дніпродзержинськводоканал” господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 20.02.2003р. порушив справу про банкрутство відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” у зв”язку з його заборгованістю у сумі 105 000 грн. за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню, введено мараторій на задоволення вимог кредиторів, який поширювався на зобов”язання, строки виконання яких настали до надання заяви про банкрутство.

14.11.2003р. до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення справи про банкрутство відкритого акціонерного товариства “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” звернулося товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство “Алмет”, оскільки боржником не був оплачений вексель вартістю 100 00 грн. В цей же день судом було порушено провадження по справі про банкрутство.

Законом України від 6 травня 1995р. “Про внесення змін і доповнень до положень законодавчих актів України, що стосуються захисту честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій” встановлено обов”язок винної особи відшкодувати моральну шкоду.

Цим Законом главу 40 Цивільного кодексу України, яка регулює зобов”язання, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, доповнено статтею 440-1.

Відповідно до норм цієї статті, моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Разом з цим під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв”язку з ушкодженням здоров”я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв”язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв”язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв”язку з приниженням ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов”язковому з”ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв”язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з”ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Висновок суду першої інстанції про недоведенність позивачем факту заподіяння йому моральної шкоди відповідачами відповідає наявним у справі доказам, оцінка яких здійснена судом відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Із залучених позивачем до матеріалів справи угоди №20 від 25.05.2005р. та акту виконаних робіт по наданню юридичних послуг від 26.05.2004р. не вбачається, які саме юридичні послуги були надані директором приватного підприємства “Приват - адвокат” позивачеві, по якій справі, докази оплати цих послуг позивачем. (а. с. 41 –42 т. 1)

При таких обставинах, висновок суду про відмову в позові про стягнення 7 910 грн. є вірним.

Отже, господарський суд в повній мірі дослідив обставини справи та правильно застосував як норми матеріального так і процесуального права, що є підставою для залишення оскаржуваного судового рішення в силі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Промресурси” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2006р. залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В.Чоха

Судді: І.А.Сизько

І.В.Тищик