ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.01.08 р.                     Справа № 1/289

“20” 12 2007р. м. Донецьк            № 1/289

за позовом Державного підприємства об”єднання “Артемсіль”, м. Соледар

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівський кооператив будівельників”, м. Красний Лиман

про стягнення 7 760 089 грн. 19 коп.

Суддя Азарова З. П.

При секретарі судового засідання: Розум А.С.

Представники :

Від позивача – Якушев В.Ю.-директор, Окрушко Р.Н. – представ. за дов.

Від відповідача – Напраснікова А.М. – представ. за дов. Тесленко - директор

В засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

В судових засіданнях 29.11.2007р, 12.12.2007р. та 20.12.2007р. оголошувалися перерви.

Державне підприємство об”єднання “Артемсіль” звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівський кооператив будівельників”, м. Красний Лиман про стягнення збитків в сумі 7 760 089 грн.19 коп.

В обґрунтування позову надані копії: договорів №4-17/02-8 від 01.01.2006 року, №27 від 01.06.2005 року, №31 від 01.10.2005 року, актів виконання робіт, довідок вартості виконаних робіт, актів перевірки об’ємів та вартості виконаних робіт, претензій №2/05-65 від 17.09.2007 року, №27/05-66 від 10.10.2007 року, №17/16-0 від 04.06.2007 року.

Відповідач надав відзив, в якому пояснив, що згідно укладених договорів підряду роботи виконувались та щопомісячно підписувались акти за формою КБ-2в. Акти підписані сторонами без будь-яких заперечень згідно договорів. Позивач здійснював контроль за виконанням умов договорів і мав перевіряти факти виконання робіт як за якістю, так і за кількістю. При складанні актів з боку підрядника були допущені помилки в застосуванні розцінок, а саме при виконанні гірничих робіт були застосовані розцінки для загально будівельних робіт та інші. Внаслідок помилки недовраховані суми витрат, які підлягають корегуванню сторонами. Згідно п.3.3.12 Правил визначення вартості будівництва ДБНД1.1-1-2000 (із змінами та доповненнями) передбачена можливість уточнення загальної вартості підрядних робіт з моменту виявлення помилок. Тому було пропоновано здійснити такі уточнення.

Суд зобов’язав позивача надати докази в обґрунтування позовних вимог та зобов’язав здійснити звірення розрахунків за укладеними договорами, у зв’язку з чим в судових засіданнях 29.11.2007 року, 12.12.2007року оголошувались перерви.

Сторони надали акти за кожним договором і зведений акт звірення, здійснений станом на 01.10.2007 року. Однак у зведеному акті визначена позивачем сума не співпадає з позовною сумою, тому суд зобов’язав позивача надати пояснення і оголосив перерву.

Вимоги суду виконані. Відповідач заявив клопотання про розгляд всіх помилок, допущених в актах робіт, які впливають на загальну вартість робіт.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив, що між сторонами 01.06.2005 року був укладений договір №27 на виконання робіт, згідно з яким відповідач зобов’язався виконувати роботу по заповненню промоїн солі по діагоналі №3 і горловині камери №9 захід стволу №3 рудника 1,3. Результатом виконання робіт є тампонаж промоін солі стволу.

Умовами договору сторони передбачили, що роботи виконуються у строк до 31.12.2005 року. Вартість робіт становить 1296 тис. грн. Замовник (позивач) здійснює оплату після підписання уповноваженими представниками сторін акта виконаних робіт за формою КБ-2в.

01.10.2005 року сторони підписали договір №31, згідно з якими вартість підрядних робіт становить 1141 тис грн. Умови договору співпадають з умовами договору №27. Строк дії договору встановлений до 31.12.2005 року. 01.12.2005 року сторони додатковою угодою до вказаного договору, визначили додатковосуму 229520 грн. 74 коп.

01.01.2006 року сторони підписали договір №4-17/02-8 на виконання робіт по томпажу промоїн солі по рудникам 1,2 на умовах договорів №27,31. Результатом робіт є заповнення промоїн солі. Вартість робіт 5000 тис грн.. Строк їх виконання передбачений до 31.12.2006 року.

Додатком №2 від 14.03.2006 року сторони змінили строк виконання робіт до 15.01.2011 року і сума договору стає 38 млн. грн. Крім того сторони передбачили можливість розрахунків у виді авансових платежів.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. В силу статті 526 вказаного кодексу зобов’язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

З наданих актів за формою КБ-2в вбачається, що відповідач (підрядник) виконував роботи. Позивач підтверджував їх виконання, підписуя акти та довідки про вартість виконаних робіт і здійснював сплату. Проте позивач вважає, що станом на 01.10.2007 року у нього виникли збитки у зв’язку з тим, що відділом капітального будівництва була здійснена перевірка актів і встановлені розбіжності об’ємів та вартості робіт на суму 7 207 051 грн. 69 коп. Внаслідок вказаних розбіжностей виникли додаткові збитки у виді донарахованих податків та штрафних санкцій в загальній сумі 86766 грн 00 коп., тому заявлений позов. Крім того заявлений борг за договором №4-17/02-8 в сумі 466871 грн 50 коп.

В силу статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 вказаного кодексу доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Сторони надали додаткові докази та пояснення і суд враховує, що в разі допущених помилок та порушень чинного порядку визначення вартості виконаних підрядних робіт здійснюється уточнення з моменту виявлення зазначених помилок. Тому для всебічного, повного розгляду наданих актів за спірними договорами підряду і встановлення помилок, допущених сторонами, суд застосував статтю 30 Господарського процесуального кодексу України і прийняв до уваги пояснення спеціалістів.

В судових засіданнях було встановлено, що згідно підписаних актів допущено як завищення вартості окремих видів робіт, так і застосування розцінок нижче рекомендованих Держбудом України.

В актах виконаних робіт підрядником була помилково визначена сума значно більше за такі роботи, як: буріння тампонажних свердловин, нагнітання та приготування тампонажного розчину, встановлення кондукторів, перевезення та переміщення по гірничим виробкам, спуск матеріалів (обладнання). Однак підрядником у актах не були враховані окремі види робіт, які сприяли виконанню договірних умов, а саме: буріння, прочищення тампонажних свердловин, буріння шпикурів. Крім того згідно з технологічним процесом для виконання тампонажних робіт використовувалися машини і механізми, які не були враховані у актах виконаних робіт. При складанні актів підрядником допущена помилка в застосуванні розцінок і показників нарахувань, внаслідок чого вони були нижче рекомендованих Держбудом України.

Помилки в актах виконаних робіт викликані тим, що при визначенні договірної ціни на ці види робіт був узгоджений технологічний процес, не відповідоючий фактичної технології виконання робіт. Договірною ціною була визначена технологія із застосуванням готового тампонажного розчину. Розчин планувалось готувати на розчино-бетонному вузлі. Готовий розчин повинен був доставлятися до шахтного стволу автобетонозмішувачем, щоб він не захолонув. Готовий розчин необхідно було опускати у вагонетках по стволу на горизонт, де виконуються роботи по заповненню промоїн солі розчином. До місця тампонажних робіт розчин необхідно було переміщувати по виробком у вагонетках. З вагонетки розчин необхідно було перекачувати насосом безпосередньо у промоїни через свердловини, пробурені раніше. Фактично були відхилені від технологічного процесу, узгодженого раніше:

З цементного заводу цемент вантажівкою доправлявся безпосередньо на шахту до стволу. Цемент у мішках вагонетках спускали по стволу на горизонті переміщували по виробки до змішувача розчину. У змішувачі тампонажний розчин готувався і насосом перекачувався по свердловині у промоїни цілика (соляної гірничої породи). Відхилення від узгодженого технологічного процесу були викликані виробничою необхідністю, фактичними умовами праці і наявністю у Підрядника машин і механізмів, що дозволяють виконувати цей вид робіт. Вказані фактори посприяли змінам у технологічному процесі, що помилково не було не враховано Підрядником при складанні актів виконаних робіт. Крім цього Підрядником були застосовані розцінки і показники нарахувань нижче рекомендованих Держбудом України, наприклад.

Після виявлення помилок сторони частково відкоригували розрахунки. Станом на 01.10.2007 року на об’єктах ДПО “Артемсіль” була визначена сума 7206451грн. 69 коп., яка заявлена як збитки за актами форми КБ-2в.

Проте в силу статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або

пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить

зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних

обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Допущені помилки актах форми КБ-2в не є збитками в розумінні вказаної статті.

Суд враховує, що помилки були допущені при підписанні актів і їх слід зарахувати згідно доказів та висновків, зроблених з пояснень сторін. За зведеним актом витрат вбачається, що між сторонами продовжувалися підрядні взаємовідносини, здійснювалися авансові платежі виконувалися підрядні роботи, про що складалися акти. Позивач врахував виявлені відхилення, внаслідок чого здійснювання корегування розрахунків. Крім того з аналізу загальної вартості підрядних робіт з моменту виявлених помилок вбачається, що з врахуванням завищеної вартості окремих видів робіт та недоврахування вартості виконаних робіт сума відхилень складає 575 729грн 14 коп. Проте з урахуванням проведених замовником утримань із авансових платежів підряднику визначена сума погашена. За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом не приймається до уваги пред’явлена заборгованість в сумі 466 871 грн. 50 коп., яка визначена позивачем як збитки, оскільки договір не закінчив свою дію, між сторонами продовжуються договірні відносини і в разі виявлення заборгованості за вказаним договором позивач має право на пред’явлення її в самостійному порядку з наданням доказів наявності боргу. В цій сумі позивач визначив аванс 435 668 грн. 10 коп. та заборгованість за електроспоживання, оренду, тощо. До пред’явленого позову позивач не надав будь-які докази в обґрунтування цієї заборгованості і позов у цій частині залишається без розгляду.

Щодо заявлених збитків у виді донарахованих штрафів та податків у сумі 86 766 грн. 00 коп., то суд також залишає її без розгляду на підставі ст. 81 п. 5 Господарського процесуального кодексу України, оскільки згідно ст. 623 Цивільного кодексу України на кредитора покладається обов’язок доказувати розмір збитків, при цьому він має не лише точно підрахувати розмір цих збитків, а і підтвердити їх документально. Надані листи про зарахування штрафів та податків не є такими доказами. Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися до господарського суду в загальному порядку.

Судові витрати слід частково покласти на відповідача, оскільки спір за актами форми КБ-2в виник внаслідок помилок, допущених при їх складанні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 28, 30, 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 ст. 81 п5 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову Державного підприємства об”єднання “Артемсіль”, м. Соледар до Товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівський кооператив будівельників”, м. Красний Лиман в сумі 7 206 451 грн 69 коп.

В частині 553 637 грн. 50 коп. позов залишити без розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівський кооператив будівельників” (вул. Челюскіна, 66, м. Красний Лиман, Донецька область, 84406, р/р 2001 в ГФ Приватбанк м. Горлівка, МФО 335515, код ЗКПО 20388130) на користь Державного підприємства об”єднання “Артемсіль” (вул. Калова,1а, м. Солевар, Донецька область, 84545, р/р 260021 в Соледаврському філіалі ПУМБ м. Донецьк, МФО 335537, код ОКПО 00379790) витрати по державному миту 23680 грн. 72 коп. та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 109 грн. 58 коп.

Рішення оголошено в засіданні та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дні прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили

Суддя Азарова З.П.