ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"04" лютого 2008 р.

Справа № 16/1

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коротченко Л.С., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 16/1

за позовом прокурора Ленінського району м. Кіровограда в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, м. Кіровоград

до державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод", м. Кіровоград

про стягнення 441 392,03 грн.,

за участю:

секретаря судового засідання Котенко В.О.,

та представників сторін:

від прокуратури - участі не брав;

від позивача - Тімохіна Ю.В., довіреність № 2 від 03.01.08 р.;

від відповідача - Солдецька О.М., довіреність № 856 від 25.12.07 р.

Час прийняття постанови: 11 год. 20 хв.

Прокурор Ленінського району м. Кіровограда в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернувся до господарського суду Кіровоградської області з адміністративним позовом про стягнення з державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод" заборгованості по збору на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування в сумі 441 392,03 грн.

Представник позивача позовні вимоги прокурора підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача усною заявою позовні вимоги визнав повністю.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.02 р. за № 8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.02 р. за № 442/6730 управління (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді є органом Фонду, підвідомчим головному управлінню Фонду в Кіровоградській області, що разом утворюють систему органів Фонду, яке здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення в межах району.

Згідно п.п. 6 п. 2.2 Положення управління контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-господарської діяльності платників щодо правильності нарахування і сплати страхових внесків та цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Відповідно до п.п. 6 та п.п. 7 п. 2.3 Положення Управління має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків; застосовувати фінансові санкції, передбачені законом.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 р. № 1058-IV (далі - Закон) страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

До страхових внесків згідно статті 1 Закону, відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно п. 2 ст. 20 Закону сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до статей 18, 19, 20 п.п. 1 п. 8 Розділу 15 Закону страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за визначеною ставкою відповідно до Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (до 31.03.2005р. - 32%, з 31.03.2005 р. - 32,3%, з 01.01.2006 р. - 31,8%) від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об'єкті оподаткування застрахованих осіб - найманих працівників за ставкою 1-2 % від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з пунктом 6 та 12 ст. 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовий період дорівнює 1 календарному місяцю. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків.

Державне підприємство "Кіровоградський ремонтний завод" зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України як платник страхових внесків.

7 травня 2007 р. начальник управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді рішенням № 888 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду застосував до відповідача у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 349 988,31 грн. та нарахував пеню в розмірі 91 403,72 грн. (а.с. 6).

Зазначене рішення отримане відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.05.07 р. (а.с. 7) та не оскаржене у встановленому законом порядку.

На день звернення до суду відповідач вказану заборгованість в сумі 441 392,03 грн. не сплатив, у зв'язку з чим прокурор Ленінського району м. Кіровограда в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді звернувся до господарського суду Кіровоградської області з адміністративним позовом.

Відповідач під час судового розгляду справи позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву; якщо визнання позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи; судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухваляється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи те, що визнання відповідачем адміністративного позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, господарський суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем адміністративного позову та задовольнити позов повністю.

Керуючись ст.ст. 94, 112, 136, 160, 161, 162, 163, 186, ч.ч. 1-4 ст. 254, п. 6 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод" (м. Кіровоград, вул. Добровольського, 2) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді (м. Кіровоград, вул. 50 р. Жовтня, 4, р/р 26 МФО 323475 в Кіровоградському обласному управлінні Ощадбанку, код 20650088) заборгованість в сумі 441 392,03 грн.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови буде виготовлений 5 лютого 2008 року.

Суддя

Л. С. Коротченко