ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2008 р.

№ 45/232-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.

суддів :

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

Безверхньої Р.І. –директора,

Субботіна В.М. дов. б/н від 26.11.2007 р.

відповідача

Пастуха С.М. –директора,

Липчанського В.М. дов. №5 від 20.01.2008 р.

Пастух С.Ю. дов. б/н від 10.01.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Лозівського державного підприємства кормових домішок

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2007 р.

у справі

№45/232-07 господарського суду Харківської області

за позовом

Лозівського державного підприємства кормових домішок

до

Приватної комерційної ремонтно-будівельної фірми "Венера"

про

зобов'язання виконати умови договору та стягнення 87 658 грн.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2007 року Лозівське державне підприємство кормових домішок звернулося із позовною заявою до господарського суду Харківської області, в якій просило суд зобов’язати Приватну комерційну ремонтно-будівельну фірму "Венера" усунути недоліки, які виникли внаслідок неякісно проведених відповідачем ремонтно-будівельних робіт та використання неякісних матеріалів для їх проведення; виконати умови договору щодо підготовки проведення експертизи, погодження належним чином проектної документації та передачі її позивачу, стягнути з відповідача 87 658 грн. за неякісно виконані роботи за договором підряду від 01.08.2005 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.06.2007 року (суддя –Калініченко Н.В.), залишеним без змін постановою Харківського

Доповідач: Шаргало В.І.

апеляційного господарського суду від 26.11.2007 року (судді –Могилєвкін О.Ю., Пушай В.І., Плужник О.В.) в позові відмовлено.

Рішення та постанова мотивовані тим, що позивач належним чином не довів факт неякісності (невідповідності) виконаних відповідачем робіт; складені позивачем акти від 04.04.07 року та 25.07.07 року не відповідають чинному законодавству; позовні вимоги заявлені з пропуском встановленого умовами договору гарантійного терміну якості виконаних робіт.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення та постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скаржник звертає увагу касаційної інстанції на те, що згідно ст. 857 Цивільного кодексу України, результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру, однак неможливо використання реконструйованого згідно договору приміщення. На думку скаржника судами попередніх інстанцій проігноровано факт порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору. Крім того, скаржник вважає, що йому було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судово-будівельної експертизи, що порушує норми ст. 41 Господарського процесуального кодексу України та в результаті не надало можливості об’єктивно та всебічно вивчити обставини справи, які мають значення для винесення законного та обгрунтованого рішення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.08.2005 року сторонами укладено договір підряду, відповідно до умов якого позивач доручив, а відповідач зобов’язався виконати роботи з реконструкції котельної. Згідно з договором роботи повинні бути виконані відповідно до проектно-кошторисної документації. Крім того, договором встановлено гарантійний термін якості виконаних робіт 12 місяців від дня підписання актів. Приймання робіт оформляється актами приймання виконаних робіт, а наявність дефектів встановлюється двостороннім актом.

28.12.2005 року сторонами були підписані та скріплені відповідними печатками акти приймання виконаних підрядних робіт №1 та №2 по формі КБ-2в та довідка за формою КБ-3 про вартість виконаних підрядних робіт. Відповідачем було отримано погодження та висновки відповідності проектно-кошторисної документації. Роботи були оплачені замовником – позивачем у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Пунктом 1 ст. 853 Кодексу встановлений обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статті 859 та 860 Цивільного кодексу України встановлюють, що якщо договором або законом передбачено надання підрядником гарантії якості роботи, то результат роботи має відповідати вимогам якості протягом усього гарантійного строку, який починається з моменту, коли виконана робота була прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 526, 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підтвердження своїх доводів щодо неякісного виконання відповідачем підрядних робіт з реконструкції котельні позивачем подані акти від 04.04.2007 р. та від 25.07.2007р.. Дослідивши ці акти господарські суди попередніх інстанцій встановили, що в порушення умов названого договору підряду зазначені документи складені в односторонньому порядку та поза межами погодженого сторонами гарантійного терміну, протягом якого позивач мав право на звернення до відповідача з вимогою про усунення відповідних недоліків, тому суди прийшли до висновку, що ці документи не підтверджують факт неякісності (невідповідності) виконаних підрядних робіт.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повиина довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів погоджується із позицією суду апеляційної інстанції щодо того, що спірні правовідносини не мають відношення до капітального будівництва, в зв’язку з чим неможливе застосування до них гарантійних строків встановлених ст. 884 Цивільного кодексу України та ст. 322 Господарського кодексу.

Крім того, посилання позивача на недання йому відповідачем проектної та технічної документації є безпідставним, оскільки господарськими судами встановлено, що відповідно до складених сторонами актів документація була передана позивачу. Суди також встановили, що жодна із редакцій оспорюваного договору не передбачала проведення експертизи відповідачем.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Тому доводи касаційної скарги щодо неправильної оцінки та недостатньої перевірки апеляційним господарським судом доказів у справі не входять до повноважень суду касаційної інстанції і не можуть бути підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень.

З огляду на викладене та виходячи з меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарськими судами фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Лозівського державного підприємства кормових домішок залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2007р. у справі № 45/232-07 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.