ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"16" січня 2008 р.

справа № 20-9/375

За позовом Закритого акціонерного товариства “Севастопольстрой”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецтерміналстрой”

про стягнення 83532,40 грн.

суддя Рибіна С. А.

представники сторін:

від позивача –Жданов А.А., довіреність № б/н від 24.10.2007,

від відповідача - не з'явився,

Суть спору: Закрите акціонерне товариство “Севастопольстрой” (далі –ЗАТ “Севастопольстрой”) звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецтерміналстрой” (далі –ТОВ “Спецтерміналстрой”) про стягнення 83532,40 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № 5 від 17.08.2006, та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 83532,40 грн., з яких: 63848,00 грн. –сума основного боргу, 10075,70 грн. –пені, 7776,30 грн. - сума інфляційного відшкодування, 1832,40 грн. –санкції у вигляді 3 % річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач в судові засідання не з’явився, вимоги ухвал суду від 05.12.2007, 17.12.2007 щодо надання відзиву та установчих документів не виконав, про причини неявки в судове засідання не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином.

Розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вирішив можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням позивача, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ним російською мовою.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, суд встановив:

17.08.2006 між ТОВ “Спецтерміналстрой” (замовник) та БУ-45 ЗАТ “Севастопольстрой” (підрядник) був укладений договір на виконання будівельних робіт № 5 (далі –Договір).

04.10.2006 між тим ж сторонами укладений договір на виконання будівельних робіт № 7 (далі –Договір).

Згідно пункту 1.1 Договорів замовник доручає, а підрядник зобов’язується виконати за власні кошти будівельні роботи за згодою із замовником проектно-кошторисної документації і у відповідності з діючими вимогами БНіП.

Згідно пункту 1.2 Договорів замовник приймає від підрядника виконані роботи та сплачує їх в розмірі та в строки, які встановлені цими договорами.

Відповідно пункту 2.1 Договору № 5 від 17.08.2006 вартість робіт визначається договірною ціною за фактичними витратами та орієнтовано складає 149993,00 грн.

Відповідно пункту 2.1 Договору № 7 від 04.10.2006 вартість робіт визначається договірною величиною і за фактичними витратами та орієнтовано складає 135979,00 грн.

Замовник забезпечує фінансування об’єкту в наступному порядку: аванс на придбання матеріалів не менш 50% від вартості робіт; щомісячно здійснює проміжкові платежі підряднику за виконанні роботи протягом трьох днів після надання акту виконаних робіт (акт форми КБ-3) і (КБ-2в) (п. 2.4 Договорів № 5 від 17.08.2006, № 7 від 04.10.2006).

Пунктом 3.4 Договорів встановлено, що за прострочку оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,5% від вартості неоплачених робіт за кожен день прострочення.

На виконання умов договорів підрядником за фактом виконаних робіт замовнику надані довідки про вартість виконаних підрядних робіт за листопад, грудень 2006 року (акт форми КБ-3), які були узгоджені замовником, про що свідчить особистий підпис повноважної особи на цих актах.

Позивач у відповідності до умов договорів та на підставі вищевказаних актів виставив відповідачеві рахунок № 308 від 30.11.2006 на суму 61104,00 грн. і рахунок № 345 від 28.12.2006 на суму 20122,80 грн.

Відповідачем частково сплачений рахунок № 308 від 30.11.2006 в сумі 17278,80 грн.

05.12.2007 (вих. № 1218) позивачем направлена відповідачу претензія з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 63848,00 грн. Відповідь на претензію від відповідача на адресу позивача не надійшла.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 63848,00 грн.

Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 7776,30 грн., пені в розмірі 10075,70 грн. та 3 % річних в розмірі 1832,40 грн.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003 та пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто після 01.01.2004.

Правовідносини між сторонами виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним кодексом України в редакції 2003 року та Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідач в добровільному порядку суму заборгованості не сплатив, у зв’язку з чим заборгованість за виконанні роботи в розмірі 63848,00 грн. підлягає стягненню з ТОВ “Спецтерміналстрой” на користь ЗАТ “Севастопольстрой”.

Суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, вважає, що позовні вимоги ЗАТ “Севастопольстрой” в частині стягнення інфляційного відшкодування в розмірі 7776,30 грн., 3 % річних в розмірі 1832,40 грн. підлягають задоволенню на підставі наступного.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплачує кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором чи законом.

Тому вимоги позивача в цієї частині підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4.1 Договорів за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно ст. 546, ст. 549, п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.4 Договорів встановлено, що за прострочку оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,5% від вартості неоплачених робіт за кожен день прострочення.

При цьому, відповідно до ст. ст. 3-4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, суд встановив, що вимоги щодо стягнення пені в розмірі 10075,70 грн. нараховані у відповідності до вимог чинного законодавства, однак без врахування обмеження, яке встановлено ст. 232 Господарського кодексу України, тому суд визнає їх такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 5396,80 грн.

Таким чином, позовні вимоги ЗАТ “Севастопольстрой” підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецтерміналстрой” (99008, м. Севастополь, вул. 6-та Бастіонна, 8, ідентифікаційний код 23200517, р/р 8 в УСБ, МФО 324195) на користь Закритого акціонерного товариства “Севастопольстрой” (99001, м. Севастополь, пр. Нахімова, б. 11, ідентифікаційний код 01271342, р/р 01 в ЗАТ “Банк Петрокоммерц-Україна”, МФО 384544) 79760,00 грн., у тому числі 63848,00 грн. –сума основного боргу, 5396,80 грн. –сума пені, 7776,30 грн. - сума інфляційного відшкодування, 1832,40 грн. –санкції у вигляді 3 % річних, витрати по сплаті державного мита в сумі 788,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 26.01.2008

Розсилка:

1. позивач - ВАТ “Севастопольбуд” ВАТ “Севастопольбуд” (99011, м. Севастополь, пр. Нахімова, б. 11)

2. представник позивача –Жданов А.А. (99011, м. Севастополь. Вул. Новоросійська, б. 51 кв. 6)

3. відповідач –ТОВ “Спецтерміналстрой” (99008, м. Севастополь, вул. 6-та Бастіонна, б. 8)

4. справа

5. наряд