ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 р.

№ 2/90-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя

Першиков Є.В.

судді

Данилова Т.Б.

Ходаківська І.П.

розглянув

касаційну скаргу

Дочірнього підприємства "Херсонський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"

на

постанову від 31.10.2007 Запорізького апеляційного господарського суду

у справі

№2/90-07 господарського суду Херсонської області

за позовом

Одеської залізниці

до

ДП "Херсонський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот"

про

Стягнення 17 637, 66грн.

За участю представників сторін:

від позивача –Литвиненко Т.О., за довіреністю

від відповідача –Мітяй І.М., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Одеська залізниця звернулась до господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства “Херсонський річковий порт”Акціонерної судноплавної компанії “Укррічфлот” заборгованості за послуги за переважування вагонів в вересні 2006 року в сумі 17637,66грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 29.05.2007 р., залишеним без змін постановою від 31.10.2007 р. Запорізького апеляційного господарського суду, позовні вимоги Одеської залізниці задоволені у повному обсязі. З відповідача на користь позивача стягнуто 17 637, 66 грн. основного боргу за послуги переважування вагонів по станції Херсон-Порт в вересні 2006 року, 102грн. по сплаті державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 29.05.2007 р. та постанову від 31.10.2007 р. Запорізького апеляційного господарського суду з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовуються тим, що договір із доповненням не містить узгодженого розміру тарифу за послугу зважування вагонів. Відповідач вказує, що розмір плати за цю послугу визначений п.4 розділу 2 Тарифного керівництва №1. Тому визначати вільну ціну на цю послугу у позивача не було підстав.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного між сторонами в березні 2005р. договору № 466237 “Про організацію перевезень і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги”, (а.с.30) залізниця зобов’язалася приймати до перевезення вантажі порту, для чого подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками порту та надавати порту додаткові послуги, пов’язані з перевезенням вантажів (п.2.2 Договору).

Відповідно до ч.2 п.3.1 зазначеного договору, розмір плати за додаткові послуги, для яких відсутні тарифні ставки, визначаються за домовленістю сторін і зазначаються в доповненні до цього договору.

Перелік послуг наведено у таблиці Доповнення до Договору

(а.с.31) якою визначено, що у відповідності до п. 3.1 Договору, залізниця виконує за вільними тарифами послуги, для яких відсутні тарифні ставки. Вільні тарифи розраховуються на підставі витрат залізниці на виконання послуг та рентабельності 30 %. Зокрема, серед таких робіт, послуг у п.3 визначено зважування й перевірка одержувачем (відправником) маси вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами. В якості одиниці виміру за такі послуги, сторони визначили –вагон.

Тим же додатком до договору, передбачено, що вартість наведених у таблиці послуг доводиться до станцій телеграмами залізниці про що станція повідомляє вантажовласника.

В протоколі розбіжностей до договору № 466237 відповідач вказав що в доповненні до договору не визначено розмір плати за послуги, для яких відсутні тарифні ставки, а також вказав що, розмір плати за вказані послуги необхідно визначити згідно Тарифного керівництва №1.

Телеграмою залізниці Н/13 (а.с.27-28), яка отримана відповідачем у справі, доведені ставки вільних тарифів з 00:00 05.01.2006р. Зокрема, п.10 встановлено, що у разі зважування та перевірки на прохання отримувача (відправника) маси вантажів при прийомі, видачі та перевантажені у випадках, не передбачених Правилами, на терезах залізниці локомотивом залізної дороги –104,44грн. за одну операцію.

Відповідачем не заперечується факт отримання зазначеної телеграми.

При цьому, як встановлено судами, серед залучених до справи документів, наявні листи, адресовані начальнику станції Херсон-Порт, якими ДП “Херсонський річковий порт” просить здійснювати переваження вагонів, при цьому гарантує оплату згідно договірного тарифу (а.с.23-26).

Надання послуг з переваження станцією Херсон-Порт у вересні 2006р. підтверджується залученими до справи копіями накопичувальних карток №№120944, 200975, 270906, 300913 (а.с.9-22).

Херсонський річковий порт послуги залізниці по переваженню сплатив частково.

До матеріалів справи залучені акти звірок між сторонами у справі за вересень 2006р. щодо нарахованих платежів Херсонському річковому порту, за послуги по переваженню, відповідно до вищезгаданих накопичувальних карток. Згідно залучених актів звірок, вбачається, що відповідачем визнано до сплати та сплачено послуги, виходячи з тарифу 37,40грн. за вагон, тоді як тариф станції 104,44грн. Отже, Відповідачем сплачено 9783,84грн., сума яка залишилась несплаченою складає 17537,66грн.

Відповідно до ст. 525 та 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи заявника касаційної скарги щодо необхідності застосування тарифу відповідно до Тарифного керівництва у розмірі 37,40грн. обґрунтовано відхилено судом, оскільки, як вбачається з матеріалів справи телеграмою залізниці Н/13 доведені ставки вільних тарифів, зокрема, у разі зважування та перевірки на прохання отримувача (відправника) маси вантажів у випадках, не передбачених Правилами, на терезах залізниці –104,44грн. за одну операцію. При цьому, річковий порт запропонував станції Херсон-Порт переважувати вагони та гарантував оплату згідно договірного тарифу.

За таких обставин та враховуючи, що господарськими судами належним чином досліджені наявні у справі матеріали, їм дана належна правова оцінка, судова колегія не вбачає підстав для скасування постановлених по справі судових рішень.

Відповідно до ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Херсонський річковий порт" Акціонерної судноплавної компанії "Укррічфлот" залишити без задоволення.

Постанову від 31.10.2007 р. Запорізького апеляційного господарського суду у справі №2/90-07 господарського суду Херсонської області залишити без змін.

Головуючий суддя Є. Першиков

Судді Т. Данилова

І. Ходаківська