ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2008 р. Справа № 16/129-ПН-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної податкової інспекції у м.Херсоні

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Венеція", м. Херсон

про визнання недійсними установчих документів та скасування державної реєстрації.

за участю: представників сторін

від позивача: Пастернак Є. І., представник (доручення у справі), Совінський В. В., представник (доручення у справі);

від відповідача: не прибув.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні (позивач) звернулася до суду з позовною заявою визнання недійсними установчих та реєстраційних документів товариства з обмеженою відповідальністю “ Венеція” (відповідач ).

Відповідач в судові засідання свого представника не направляв, хоча відповідно до ст. 33-36 КАСУ повідомлений про час та місце розгляду справи.

Ухвалою від 18.05.06 суд визначив продовжувати подальший розгляд справи за приписами Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвалою від 08.06.06 суд доручив господарському суду м. Києва провести допит гр. Головач О.В та Ущаповського О.О., гр. Продайко Г.В.., засновників товариства, оскільки, за даними суду, вони мешкають у м. Києві та Київській області.

Листом від 27.06.06 господарський суд м. Києва відмовився виконати ухвалу суду та пояснив, що з зазначеним доручення слід звертатися до адміністративного суду за місце проживанням свідка.

Пізніше господарський суд м. Києва, який на той час виконував повноваження адміністративного суду, викликав зазначених осібна допит в якості свідків, однак, зазначені особи на виклик суду не з'явилися.

Ухвалою від 21.06.06, суд направив матеріали для здійснення перевірки, фактів, викладених у заяві до прокуратури Херсонської області.

Позивач заявив клопотання щодо поновлення провадження у справі, оскільки прокурором м. Херсона 31.08.06 було порушено кримінальна справа за фактом фіктивного підприємництва за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України.

На неодноразові запити суду до правоохоронних органів, надходила відповідь, що кримінальна справа знаходиться на стадії слідства.

Через зазначені причини суд відмовляв позивачеві поновити провадження у адміністративній справі.

Позивач повторно звернувся до суду з заявою про поновлення розгляду справи, оскільки, на його думку, належним доказом позовних вимог є факт порушення кримінальної справи.

Суд ухвалою від 08.01.08 поновив провадження у справі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направляв, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Венеція" зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності Херсонською міською радою 08.08.01 про що зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ № 8908 , що підтверджено витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Згідно право установчих документів зазначене підприємство внесено до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України , йому присвоєно , воно зареєстровано за юридичною адресою м. Херсон, вул. К. Маркса, 103/220, засновниками товариства на день реєстрації були Головач Олексій Вікторович та гр. Ущаповський Олександр Олександрович

Позивач в судовому засіданні пояснив, що при проведенні перевірки господарської діяльності було встановлено, що відповідач не знаходиться за юридичною адресою, а засновники гр. Головач О.В. та Ущаповський О.О. при реєстрації товариства не мали намірів займатися підприємницькою діяльністю, статутні документи вони підписали за винагороду, яку їм пообіцяв випадковий знайомий.

В підтвердження позивач надав письмові пояснення Голова О.В., де він пояснив, що у січні 2002 року в кафе він познайомився з чоловіком, який запропонував йому підзаробити, за перереєстрацію фірми "Венеція" пообіцяв заплатити 100 доларів.

Зазначені пояснення надавалися старшому оперуповноваженому податкової міліції головного УНМ ДПА у Херсонській області..

Однак, відповідно до ст.69 КАСУ доказами у адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.70 КАСУ обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.71 КАСУ кожна із сторін повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.72 КАСУ обставини не доводяться при розгляді справи, якщо вони встановлені судовому рішеннями, у яких беруть участь ті самі особи або вироком суду у кримінальній справі або постановою суду про адміністративний поступок, які набрали чинність.

Із огляду на вказане суд дійшов до висновку, що пояснення засновника, тримані оперуповноваженим податкової міліції не є належним доказом в розумінні ст. 69, 72 КАСУ, а факти, що зазначені в поясненні мають бути встановлені адміністративним судом в ході розгляду справи.

В зв'язку з цим, суд зобов'язав позивача на підставі приписів ст.71 КАСУ забезпечити явку засновника для дачі пояснень в якості свідка.

Позивач в судове засідання не зміг забезпечити явку свідка –засновника підприємства, однак, заявив клопотання про направлення матеріалів справи до правоохоронних органів, оскільки вироки за кримінальними справами можуть , у відповідності до ст.72 КАСУ можуть встановлювати факти, які адміністративний суд приймає до уваги.

Відповідно до ст.55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання признаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючі господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків). Мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків передбачених законодавством.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна ініціативна, систематична на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст.43 ГК України підприємці мають право без обмежень здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, які не заборонено законом

Відповідно до ст.45 ГК України підприємництво в Україні здійснюється в будь-яких організаційних формах, передбачених законом, на вибір підприємця.

Відповідно до ст. 42-45, .56-57 ГК України суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням громадян шляхом заснування підприємства з метою здійснення господарської діяльності.

Таким чином, із приписів наведених статей витікає, що волевиявлення засновників при створені суб'єкта підприємницької діяльності має бути спрямованим на здійснення підприємницької діяльності з метою отримання прибутку. Будь-яке інше волевиявлення засновників є підставою для визнання недійсними статутних документів, оскільки воно буде протирічити законній мета та підставам створення суб'єкта підприємницької діяльності, що визначенні ст. 42,55 ГК України

Із огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що позивач не довів, що гр. Головач О.В. та Ущаповський О.О зареєстрували товариство без намірів займатися підприємницькою діяльністю, в зв'язку з чим, не довів, що товариство створено з порушенням вище наведених норм законодавства.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач в судовому засіданні не довів обставин на які він посилався

Доводи про відсутність відповідача за юридичною адресою та відсутність господарської діяльності суд відповідно до ст.70 КАСУ до уваги не приймає, оскільки вони не містять інформацію щодо предмету доказування.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними установчих документів приватного підприємства "Венеція" та скасування державної реєстрації.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Немченко

Повний текс постанови виготовлено

відповідно до ст. 163 КАС України 03 березня 2008 р.