донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.02.2008 р.                                                              справа № 2/377

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви Г.І.

суддів

Стойка О.В. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Колесник Д.В. (довіреність б/н від 15.09.06р.),

від відповідача:

Мітрюшин Д.В. (довіреність б/н від 20.11.07р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

27.12.2007 року

по справі

№ 2/377 (Мартюхіна Н.О.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ», м.Донецьк

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк

про

стягнення матеріальних та моральних збитків у сумі 1145176 грн. 32 коп

В С Т А Н О В И В:

У 2007 році позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ», м.Донецьк звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк, про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 114 517 грн. 32 коп. та забезпечення відшкодування причиненої відповідачем матеріальної шкоди шляхом накладення арешту на майно та розрахункові рахунки відповідача.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції відповідно до вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою від 27.12.07р. змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 93 555 грн. 81 коп. Від позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди та вартості запасних частин, неврахованої експертизою, позивач відмовився. Дана заява прийнята судом першої інстанції та задоволена.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.12.2007р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ», м.Донецьк були задоволені частково. Присуджено до стягнення 93 555 грн. 81 коп. –суму матеріальної шкоди, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В частині стягнення вартості запасних частин в розмірі 5 513 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. провадження припинено у зв’язку з відмовою позивача від позову в цій частині відповідно до вимог п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України. В решті позовних вимог відмовлено. Рішення мотивовано тим, що протиправність поведінки та вина у заподіянні шкоди відповідачем позивачу встановлена Вироком Куйбишевського районного суду м.Донецька від 14.05.2007р. та Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.07.2007р., за якими Аліїв Р.А., як особа, що знаходилась у трудових стосунках з підприємством відповідача, визнаний винним у незаконному заволодінні транспортним засобом позивача. У задоволенні вимоги позивача про забезпечення відшкодування причиненого відповідачем матеріального збитку, шляхом накладення арешту відмовлено, в зв'язку з необґрунтованістю.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його необґрунтованим. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 27.12.2007р. скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

До Донецького апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким він вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 27.12.07р. є законним, обґрунтованим та таким, що прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №2/377, та наданих представниками сторін пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну «Про судоустрій»та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищевказаним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 17 жовтня 2006 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ», звернувся до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк, з метою отримання послуг мийки та хімчистки автомобілю MITSUBISHI Grandis, державний номер 999-55 ЕВ, який є власністю позивача.

При виконанні своїх трудових обов’язків, працівник відповідача став учасником дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої автомобіль MITSUBISHI Grandis, державний номер 999-55 ЕВ був приведений в аварійний стан.

Згідно висновку № 5748/27 від 24.11.06р. експертного автотоварознавчого дослідження за фактом спричинення пошкоджень автомобілю MITSUBISHI Grandis, державний номер 999-55 ЕВ в результаті ДТП, вартість відновлювального ремонту становить 81 619 грн. 52 коп.

Вироком Куйбишевського районного суду м.Донецька від 14.05.07р. встановлена вина громадянина Аліїва Р.А., який після проведення мийки автомобіля MITSUBISHI Grandis, державний номер 999-55 ЕВ, заволодів останнім з метою покататися по місту, та не справившись з керуванням автомобілю, потрапив у ДТП, в результаті чого спільно з іншим підсудним Юрчуком М.А. скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.187, ч.3 ст.289 Кримінального кодексу України, за що засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, позивачем у даній кримінальній справі було заявлено цивільний позов до винної особи про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди. Цим Вироком присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ», м.Донецьк матеріальну шкоду в розмірі 99 517 грн. 32 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.07.07р. Вирок Куйбишевського районного суду м.Донецька від 14.05.2007р. в частині задоволення цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ», м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк про стягнення матеріальної шкоди в сумі 99 517 грн. 32 коп. скасовано, провадження по справі в цій частині припинено. Ухвала мотивована тим, що у суду не було законних підстав для розгляду та задоволення цивільного позову, заявленого ТОВ «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ»до ТОВ «Гольфстрим», оскільки спори між підприємствами вирішуються Господарським судом.

За цих підстав Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ», м.Донецьк звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 114 517 грн. 32 коп.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 ст. 124 Конституції України –юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із рішенням Конституційного суду України №15-рп/2002 від 09.07.2002р. положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення передбачено право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами, договором.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно із ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, Вироком Куйбишевського районного суду м.Донецька від 14.05.07р. встановлена вина громадянина Аліїва Р.А., як робітника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк, у скоєнні злочину, в результаті якого Товариству з обмеженою відповідальністю «НВП Агентство маркетингових досліджень «АМІ», м.Донецьк було спричинено шкоду у вигляді пошкодження транспортного засобу в результаті скоєної дорожньо-транспортної пригоди.

Даний Вирок набрав законної сили в цій частині, тому факт вини Аліїва Р.А., як особи, що знаходилась на момент скоєння злочину у трудових стосунках з підприємством відповідача, є фактом, який не потребує доказування в порядку вимог ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, що правомірно встановлено судом першої інстанції.

Питання відшкодування шкоди регулюються нормами Глави 82 Цивільного кодексу України при наявності зобов'язань між сторонами, що виникають не з договорів (так звана деліктна відповідальність).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (п.п. 1,2 ст. 1166 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до пункту 1 статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Поняття відповідальності за заподіяну шкоду включає такі складові, як наявність шкоди, протиправна поведінка (бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв’язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Згідно приписів статті 1192 Цивільного кодексу України суд, за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначене, господарським судом Донецької області правомірно встановлено причинно –наслідковий зв'язок між протиправними діями робітника відповідача та фактом пошкодження автомобілю MITSUBISHI Grandis, державний номер 999-55 ЕВ, який належить позивачу, розмір спричиненої шкоди, а сам факт правопорушення, протиправність дій та вина заподіювача шкоди - відповідача встановлена Вироком Куйбишевського районного суду м.Донецька від 14.05.2007р., який Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.07.2007р. залишений без змін в цій частині та набув законної сили.

В матеріалах справи є заява від 27.12.07р., якою позивач відмовився від відшкодування моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. та вартості запасних частин в розмірі 5 513 грн. За цих підстав, судом першої інстанції правомірно припинено провадження по справі в цій частині на підставі пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

У задоволенні позовної вимоги про забезпечення відшкодування спричиненого відповідачем матеріального збитку, шляхом накладення арешту на майно та розрахунковий рахунок відповідача, суд першої інстанції правомірно відмовив в зв'язку з необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності угоди, укладеної між сторонами в письмовій формі, судовою колегією розглянуті та відхилені, тому що в даному випадку для розгляду питання про відшкодування спричиненої шкоди відсутня необхідність наявності такої письмової угоди, а факт скоєння злочину робітником підприємства відповідача не потребує доказування.

Інші доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 27.12.2007 року у справі № 2/377 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим», м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 27.12.2007 року у справі № 2/377 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 27.12.2007 року у справі № 2/377 –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І. Діброва

Судді:          О.В. Стойка

Т.А. Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС