ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 р.

№
2-917/07

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Дроботової
Т.Б. -головуючого, Волковицької Н.О., Рогач Л.І.,

за
участю представників:

позивача

ОСОБА_6,
дов. від 14.03.07р.

відповідача
третя особа  третя
особа

Слонова
К.М., дов. від 08.02.08р.  Крепель
Д.І., дов. від 12.06.2006р.  не з'явились
(про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства
з обмеженою  відповідальністю
"Сервіс Телеком"

на
постанову

Київського
апеляційного господарського суду від 25.09.2007р.

у
справі

№
2-917/07  Шевченківського районного
суду міста Києва

за
позовом

ОСОБА_1

до   треті особи без самостійних вимог на
предмет спору

Товариства
з обмеженою  відповідальністю
"Сервіс Телеком"
ОСОБА_2  ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація

про

визнання
недійсними рішення загальних зборів учасників товариства

ВСТАНОВИВ:

Позивач  ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського
районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Сервіс Телеком" про визнання недійсними пунктів 2, 3, 5 рішення
загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс
Телеком", оформлене Протоколом загальних зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сервіс Телеком" № 14 від 07.04.2004р. з
дати їх прийняття; визнання недійсними змін до установчих документів
(засновницький договір та статут) Товариства з обмеженою відповідальністю
"Сервіс Телеком" від 07.04.2004р. з дати їх прийняття; зобов'язання
Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації внести до Єдиного
державного реєстру запис щодо скасування державної реєстрації змін до
установчих документів (засновницький договір та статут) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервіс Телеком" (в редакції уточнень та доповнень
до позовної заяви від 26.03.2007р.).

Позовні
вимоги вмотивовано порушенням вимог чинного законодавства при прийнятті рішення
про передачу часток учасників товариства ОСОБА_3, оскільки всупереч приписам
статті 147 Цивільного кодексу України та статті 53 Закону України "Про
господарські товариства" позивача не було повідомлено про наміри інших
засновників відступити свою частку для надання йому можливості скористатися
переважним правом купівлі частки, порушено порядок проведення загальних зборів
учасників товариства та виходу учасників товариства ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі
складу учасників товариства; відтак зміни до засновницьких документів,
зареєстровані на підставі рішення, прийнятого без проведення законних зборів, є
недійсними, а їх реєстрація підлягає скасуванню.

Відповідач
не визнав позовні вимоги.

Рішенням
Шевченківського районного суду міста Києва від 11.06.2007р. (суддя Ізмайлова
Т.Л.) позов задоволено; визнано недійсними пункти 2, 3, 5 рішення загальних
зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Телеком",
оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства "Сервіс
Телеком"              № 14 від
07.04.2004р. з дати їх прийняття 07.04.2004р.; визнано недійсними зміни до
установчих документів (засновницький договір та статут) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервіс Телеком" від 07.04.2004р. з дати їх
прийняття 07.04.2004р., зобов'язано Шевченківську районну в м. Києві державну
адміністрацію внести зміни до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування
державної реєстрації змін до установчих документів (засновницький договір та
статут) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Телеком";
стягнути з відповідача на користь позивача 81грн. судових витрат.

Судове
рішення вмотивовано встановленими обставинами справи щодо порушення учасниками
товариства "Сервіс Телеком" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порядку відступлення
своїх часток, не отримавши згоди інших учасників товариства на таке
відступлення, чим порушено переважне право позивача на придбання частки учасника,
передбачене статтею 147 Цивільного кодексу України та статтею 53 Закону України
"Про господарські товариства"; також всупереч статті 61 Закону
України "Про господарські товариства" учасників товариства не було
своєчасно повідомлено про скликання загальних зборів, і, як наслідок, рішення
про вихід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі складу учасників товариства.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2007р. (судді: Андрієнко
В.В. -головуючий, Малетич М.М., Студенець В.І.) рішення суду першої інстанції залишено
без змін у зв'язку з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи,
правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Не
погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій  просить їх скасувати повністю та передати
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну
скаргу вмотивовано доводами про неправильне застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,
відповідача було позбавлено права на захист, оскільки рішення суду першої
інстанції було прийнято за відсутності представника відповідача, який з
поважних мотивів не міг прийняти участь у судовому засіданні, про що повідомив
суд завчасно; судом не прийнято до уваги обставини, встановлені постановою
Вищого господарського суду України від 18.07.2007р. по справі № 2-2407/06;
доводи відповідача та третьої особи ОСОБА_3 не досліджувались; у матеріалах
справи відсутній статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс
Телеком", на який суди посилаються в судових рішеннях; документи, які
прийняті судами в якості належних та допустимих доказів, належним чином не
засвідчені; висновки суду щодо порушення чинного законодавства при прийнятті
рішення зборів учасників товариства, суперечать обставинам справи.

Відповідач
подав заяву про відмову від касаційної скарги, вказуючи, що на підставі
оскаржуваних рішення та постанови вже внесено зміни до установчих документів
товариства, призначено іншого директора товариства та скасовано довіреність,
видану представнику, що підписав касаційну скаргу.

З
огляду на викладене до участі у справі як представника відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сервіс Телеком" допущено                    Слонову К.М., що діє на підставі довіреності
від 08.02.2008р.; натомість ОСОБА_7, чию довіреність відкликано, допущено до
участі у справі в якості представника третьої особи ОСОБА_3

Позивач
не надіслав відзив на касаційну скаргу, усно в судовому засіданні заперечив
проти її доводів з мотивів законності судових рішень.

Представник
третьої особи ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені у касаційній скарзі.

Інші
треті особи не надіслали своїх відзивів на касаційну скаргу, не скористались
правом на участь у судовому засіданні.

Заслухавши
доповідь судді -доповідача, пояснення представників сторін, присутніх в
судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні,
колегія суддів вважає, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю
"Сервіс Телеком" про відмову від касаційної скарги не може бути
прийнято судом, а касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до частин 1 та 2 статті 1117  Господарського
процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові
рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів
над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставою
для скасування або зміни судових рішень судів попередніх інстанцій є порушення
або неправильне застосування ними норм матеріального чи процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій,
предметом спору у даній справі є відповідність чинному законодавству змісту
рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс
Телеком" від 07.04.2004р. та порядку його прийняття, та, відповідно,
законність змін до засновницьких документів (засновницького договору та
статуту), що вносились на підставі цього рішення, та державна реєстрація цих
змін уповноваженим органом.

Як
встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_8 було придбано частки
учасників, вибулих з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс
Телеком" (ОСОБА_4 та ОСОБА_5), внаслідок чого його частка збільшилась до
55%; про це було прийнято відповідне рішення на загальних зборах учасників
цього товариства, оформлене протоколом його загальних зборів № 14 від
07.04.2004р.

Відповідні
зміни були внесені до засновницького договору учасників ТОВ "Сервіс
Телеком" та його статуту.

Разом
з тим позивач також є учасником товариства з часткою у статутному фонді 20%;
докази її належного повідомлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про намір відступити свої
частки в матеріалах справи відсутні.

Виходячи,
зокрема, з дати складання нотаріально посвідченої заяви               ОСОБА_4 -07.04.2004р. та дати,
якою складено протокол загальних зборів № 14 -07.04.2004р., а також відсутності
письмових повідомлень учасників товариства про час та місце проведення
загальних зборів, суди дійшли висновку про порушення встановленого порядку
скликання та проведення загальних зборів учасників товариства.

З
огляду на вищевстановлені обставини справи, місцевий суд, з яким погодився
апеляційний господарський суд, визнав недійсними перелічені вище пункти
протоколу загальних зборів, зміни, внесені в засновницький договір, зміни,
внесені в статут, зобов'язав третю особу вчинити дії, пов'язані з внесенням
змін до Єдиного державного реєстру.

Однак
судами не враховано, що відповідно до статті 119 Цивільного процесуального
кодексу України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину, та перелік документів, що додаються до позовної
заяви.

В
разі неможливості сторони надати докази, які підтверджують викладені ним
обставини, суд зобов'язаний витребувати такі докази у іншої особи за
клопотанням сторони в порядку статті 137 Цивільного процесуального кодексу
України.

Переглядаючи
справу в повному обсязі в порядку статті 101 Господарського процесуального
кодексу України, суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у
справі та додатково поданими доказами, користуючись правами, наданими суду
першої інстанції; статтею 38 Господарського процесуального кодексу України
передбачено обов'язок суду витребувати від підприємств, установ, організацій,
незалежно від їх участі у справі, документи і матеріали, необхідні для розгляду
справи.

Розглядаючи
спір, суд першої інстанції визнав недійсними зміни до статуту, які відсутні в
матеріалах справи; також ним в резолютивній частині рішення зобов'язано до
вчинення дій  Шевченківську районну у м.
Києві державну адміністрацію, яка не мала статусу сторони у даному спорі.

Відтак
судом розглянуто та прийнято рішення щодо недійсності документу, зміст якого
суду невідомий та не досліджувався, за відсутності такого документу в
матеріалах справи, а також за
відсутності в протоколах судових засідань відомостей про огляд такого
документу в судових засіданнях; задоволено вимоги до особи, що не має статусу
відповідача у справі.

Переглядаючи
справу в повному обсязі, апеляційний господарський суд ці недоліки не усунув.

Крім
того, за права учасника товариства з обмеженою відповідальністю слід вважати
порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення
загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним
чином підготуватись до розгляду питань порядку денного, зареєструватись для
участі в загальних зборах тощо.

Як
вбачається зі змісту позовної заяви, в якості підстави недійсності рішення,
прийнятого 07.04.2004р., позивачем зазначено ту обставину, що загальні збори
фактично не відбулись взагалі, та жодні рішення на них не приймались в силу
того, що інші учасники товариства не знали про проведення таких зборів та не
були на них присутні.

Водночас
суди попередніх інстанцій, визнаючи в якості підстави недійсності рішення
загальних зборів порушення порядку повідомлення учасників товариства, не
надали жодної правової оцінки фотокопії протоколу загальних зборів від
07.04.2004р., що містить підписи усіх учасників товариства, та, відповідно,
доводам сторін щодо їх реального волевиявлення та його фіксації.

Оскільки
саме тільки неналежне повідомлення учасників товариства про проведення
загальних зборів не може бути підставою недійсності прийнятих на них рішень за
умови, якщо учасники мали змогу бути присутніми на зборах, належно
підготуватись до розгляду питань порядку денного, то для правильного вирішення
спору та визначення порушених прав учасників товариства судам належало
з'ясувати, чи проводились загальні збори 07.04.2004р., чи ні, чи є фотокопія
протоколу загальних зборів від 07.04.04р. доказом присутності учасників
товариства на зборах та їх проведення, чи ні.

Таким
чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115  Господарського процесуального кодексу
України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові
апеляційного господарського суду, рішенні місцевого суду, колегія суддів дійшла
висновків про те, що апеляційний господарський та місцевий суди розглядаючи
справу, не розглянули всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності; не дослідили подані сторонами в обґрунтування
своїх вимог та заперечень докази; не належним чином проаналізували  правовідносини, що виникли та існували між
сторонами, внаслідок чого їх висновки щодо розгляду позову та апеляційної
скарги не можуть вважатись законними та обґрунтованими.

Відповідно
до роз'яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями, рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які
мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом
з тим, оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають за вище
вказаних підстав.

З
огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України, постанова апеляційної інстанції та рішення
місцевого суду підлягають скасуванню, а справа -  направленню на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Під
час нового розгляду справи, господарським судам слід врахувати вищенаведене, та
вирішити спір у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи
викладене, керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 частини 1 статті
1119, статтями 11110, 11111, 11112
Господарського  процесуального кодексу
України,  Вищий  господарський
суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Телеком"
задовольнити.

Постанову
Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2007р. у справі №
2-917/06 Шевченківського районного суду міста Києва та рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 11.06.2007р. скасувати.

Справу
направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва

Головуючий                                                                                  Т.
Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л.
Рогач