ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/40

24.03.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства «Фітофарм»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Анна»

про

стягнення 1 737,16 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

не з’явився;

від відповідача –

не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство «Фітофарм» (далі –Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Анна»(далі –Відповідач) про стягнення 1 337,02 грн. заборгованості за поставлений товар, 312,71 грн. інфляційних втрат, 87,43 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань за договором поставки товару № К-4/7-К від 09.03.2005, укладеного між Позивачем та Відповідачем, (далі –Договір) щодо оплати згідно з пунктом 4.1 цього Договору вартості поставленого товару.

21.02.2008 Позивач відповідно до статей 20, 22 Господарсько процесуального кодексу України (далі –ГПК України) подав заяву № 367 про відвід судді Сташківа Р.Б.

Ухвалою суду від 29.02.2008 вказана заява залишена без задоволення.

21.03.2008 Позивач відповідно до статті 20 ГПК України подав клопотання, у якому просить суд розглянути справу без участі представника Позивача.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання та про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну та фактичну адреси Відповідача: 01601, м. Київ, вул. Воровського, 27 та 01601, м. Київ, вул. Межі горська, 43, зазначені в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці Головного управління статистики у м. Києві, виданої станом на 23.01.2006.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарсько процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

09.03.2005 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Позивач (Постачальник) бере на себе зобов’язання виготовити і здійснити поставку товару, а Відповідач (Покупець) –прийняти та своєчасно оплатити товар.

Відповідно до пункту 4.1 Договору розрахунки за замовлений товар здійснюються Покупцем шляхом попередньої оплати після одержання відстрочки платежу протягом тридцяти календарних днів.

Згідно з пунктом 5.2 Договору датою поставки є дата розвантаження та прийняття за кількістю та якістю товару, отриманого Покупцем за видатковою накладною.

На виконання пункту 5.2 Договору, Відповідачу був поставлений Товар відповідно до видаткових накладних № РНк-КV0174 від 05.05.2005 на суму 94,80 грн., № РНк-КV0306 від 08.06.2005 на суму 551,39 грн., № РНк-КV0307 від 08.06.2005 на суму 690,83 грн., всього на суму 1 337,02 грн.

Поставлений товар прийнятий Відповідачем 06.05.2005 та 09.06.2005 у повному обсязі, що підтверджується підписами представника та відбитками печатки Відповідача на вказаних видаткових накладних, а також довіреностями серія ЯВХ № 788473 від 06.05.2005, серії ЯВХ № 788494 від 09.06.2005, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач за отриманий на підставі вказаних видаткових накладних товар не розрахувався з Позивачем, що, зокрема, підтверджується довідкою Позивача від 25.02.2008.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідно до пункту 4.1 Договору Відповідач повинен був здійснити оплату вартості отриманого товару в сумі 94,80 грн. у строк до 05.06.2005; в сумі 551,39 грн. у строк до 09.07.2005; в сумі 690,83 грн. у строк до 09.07.2005, всього в сумі 1 337,02 грн.

Проте, Відповідач, як у встановлений пунктом 4.1 Договором строк так і на дату судового розгляду, свого зобов’язання щодо оплати вартості отриманого товару у сумі 1 337,02 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 1 337,02 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком Позивача в сумі 312,71 грн. інфляційних втрат та 87,43 грн. 3% річних. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530, 611, 612, 625, ЦК України, статтею 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Анна»(01601, м. Київ, вул. Воровського, 27, ідентифікаційний код 21461691, р/р 0352 в АКБ «Східно-Європейського банка», МФО 322658, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Відкритого акціонерного товариства «Фітофарм»(84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Сибірцева, 2, ідентифікаційний код 05430596, р/р 5870 в у філії АКБ «Національний кредит»м. Артемівськ, МФО 335708) 1 337 (одну тисячу триста тридцять сім) грн. 02 коп. боргу, 312 (триста дванадцять) грн. 71 коп. інфляційних втрат, 87 (вісімдесят сім) грн. 43 коп. 3% річних, а також 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя

Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 24.03.2008