ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" січня 2008 р.

Справа № 9/109-06-3439

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Електромонтаж-470”

До відповідачів: Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Санаторію „Приморський”

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство охорони здоров’я України

Про визнання права власності

Суддя Бакланова Н.В.

Представники:

Від позивача: Морару А.А. за довіреністю

Від відповідачів: Приморської сільської ради –не з'явився

Санаторій “Приморський”- Колмикова Т.О. дов. №б/н від 04.10.2007р.

Від 3-ої особи : Міністерства охорони здоров’я –Колмикова Т.О. дов. №14.02/09 від 14.01.2007р.

Від прокуратури: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: 04.12.2007р. до господарського суду Одеської області надійшло подання заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.12.2007р. заяву про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439 за нововиявленими обставинами прийнято та назначено до розгляду у судовому засіданні 17.12.2007р.

Ухвалою від 17.12.2007р. суд призначив справу до розгляду та, для повного та всебічного розгляду справи, залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Міністерство охорони здоров’я України, оскільки при первісному розгляді справи Міністерство не приймало участь.

Розглядається в порядку ст.ст. 112-114 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439 позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Електромонтаж - 470” до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, санаторію “Приморський” про визнання за позивачем права власності на будівлі та споруди бази відпочинку “Смерічка”, розташовані на Будацькій Косі Білгород-Дністровського району Одеської області на землях Приморської сільської ради (с. Курортне), задоволено у повному обсязі.

Рішення у встановленому законом порядку не оскаржено та набрало чинності 18.04.2006р.

04.12.2007р. до господарського суду Одеської області надійшло подання заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439 за нововиявленими обставинами, вказане подання мотивоване наступним.

Вказане судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи зазначене рішення, суд виходив з того, що Дочірнє підприємство "Електромонтаж-470" ЗАТ «Електромонтаж», а потім і його правонаступник - ТОВ "Електромонтаж-470", в порядку, передбаченому законодавством, набули право власності на будівлі та споруди бази відпочинку «Смерічка». При цьому суд послався, по-перше, на положення ст. 331 Цивільного кодексу України, згідно якої право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Також суд зробив посилання на ч. 1 ст. 26 Закону України «Про власність», відповідно до якої об'єктами права власності господарського товариства, що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно, набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом (тим самим суд визнав законною передачу основних засобів бази відпочинку від ДП «Електромонтаж-470»- до правонаступника - ТОВ «Електромонтаж-470»під час реорганізації).

Проте, з такими висновками суду прокурор не погоджується з огляду на наступне.

Законодавство передбачає особливий порядок набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

Так, в ч. 2 ст. 331 ЦК України зазначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинку, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Питання ж про те, ким саме створювалось нерухоме майно бази відпочинку «Смерічка»і чи були при цьому дотримані вимоги чинного законодавства, в рішенні суду відображення не знайшло.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, будівництво об'єктів бази відпочинку «Смерічка»насправді здійснювалось на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без належних дозволів та належним чином затверджених проектів. В експлуатацію база відпочинку «Смерічка»у встановленому порядку не вводилась.

Вказані факти свідчать про те, що будівлі та споруди зазначеної бази відпочинку, відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, є нічим іншим, як самовільним будівництвом.

Слід зазначити, що чинне законодавство України (ст. 376 ЦК України) все ж таки передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, однак лише за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Однак в даному випадку земельна ділянка, на якій розміщені будівлі та споруди бази відпочинку «Смерічка», ані ДП «Електромонтаж-470», ані ТОВ «Електромонтаж-470»у встановленому законом порядку ні у власність, ні у користування так і не була відведена. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку під будівлями та спорудами бази відпочинку «Смерічка»у ДП «Електромонтаж-470»та ТОВ «Електромонтаж-470»відсутні.

Навпаки, земельна ділянка, на якій знаходяться будівлі та споруди бази відпочинку «Смерічка», знаходиться на земельній ділянці, яку надано в постійне користування іншій особі - санаторію «Приморський»Міністерства охорони здоров'я України згідно державного акту І-ОД № 004275 на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі рішення Приморської сільської ради від 22.08.2000 р.

Відповідно, правових підстав визнавати право власності на нерухоме майно бази відпочинку «Смерічка»немає.

Таким чином, посилання суду на ч. 1 ст. 26 Закону України «Про власність»в даному випадку не є правомірним, оскільки, враховуючи наведене, передача майна засновниками і учасниками товариства у власність останнього допускається лише при наявності у них права власності на це майно. Однак право власності на будівлі та споруди бази відпочинку «Смерічка»(самовільне будівництво) не було належним чином набуто та зареєстровано ані за ДП «Електромонтаж-470», ані за ЗАТ «Електромонтаж». Тому усі подальші дії з передачі майна бази відпочинку «Смерічка»своїм правонаступникам не мають жодного законного підґрунтя і не можуть тягти правових наслідків у вигляді набуття права власності.

Усі ці істотні для справи обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не були відомі суду на час розгляду справи, що і призвело до прийняття незаконного рішення.

Зазначені обставини стали відомі міжрайпрокуратурі під час проведення перевірки за завданням прокуратури Одеської області 20.11.2007 р. та підтверджуються, зокрема, листами Приморської сільської ради № 519 від 28.11.2007 р., інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 1391 від 28.11.2007 р. та Білгород-Дністровського МБТІ № 1442 від 29.11.2007 р.

Представник Санаторію „Приморський” та Міністерства охорони здоров’я підтримав подання прокурора, зазначивши, що земельна ділянка загальною площею 150,6279 га належить санаторію Приморський" на праві постійного користування згідно державного акту серія І-ОД № 004275, який було видано Приморською сільською Радою народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області для обслуговування будівель та споруд санаторію відповідно до рішення сесії Приморської сільської Ради народних депутатів від 22.08.2000р. №343-ХХІІІ для обслуговування будівель та споруд санаторію „Приморський”, а керівник санаторії перевищила свої повноваження, передбачені Статутом санаторію та контрактом.

Представник ТОВ ”Електромонтаж-470” з доводами викладеними в поданні про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не погоджується, оскільки вважає, що заявник в поданні не навів підстав для перегляду рішення за нововиявленими, що мають істотне значення для справи.

Представник Приморської сільської ради повідомив суд та надав відповідні документи з яких вбачається, що площа земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні санаторію “Приморський” згідно державного акту 1-ОД№004275 на площу 150,6279 га від 12.03.2001 р. не відповідає дійсності, оскільки, площа земельної ділянки зменшилась на 14,2838 га, про що не було внесено змін до державного акту, крім того, на теперішній час виготовлені державні акти громадянам на площу 2,94 га, а також укладено договір довгострокової оренди терміном на 49 років на площу 8,28 га. Всі ці дії відбувались з відома та згоди керівництва санаторію.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що подання заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439 за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” від 21.05.2002р. №04-5/563, відповідно до ст. 113 ГПК України судове рішення може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за поданням прокурора. Зі змісту ст. 121 Конституції України, ст. 2 ГПК України та ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” випливає, що прокурор може внести подання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами лише у справах, в яких стороною є держава в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Таким чином, обов’язковою умовою участі прокурора є перегляд судового рішення зі справи, стороною в якій є держава в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Звернення зі вказаним поданням про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439, заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора мотивує, як захід прокурорського реагування в інтересах держави, оскільки Санаторій «Приморський»заснований на загальнодержавній власності, підпорядковується Міністерству охорони здоров'я України, є санаторно-курортним закладом для лікування дорослих, хворих на туберкульоз органів дихання, та дітей із захворюванням шкіри.

Суд зазначає, що в даній справі сторонами є особи, яким не надано повноважень державного органу виконавчої влади, тому прокурор подав подання з порушенням встановленого порядку. Якщо прокурор вважає, що порушено інтереси Міністерства охорони здоров’я, він має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Згідно Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002р. “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” необхідними ознаками нововиявлених обставин є: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Нововиявлені обставини –це факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення прав та обов’язків осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлена обставина –це: юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов’язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

У відповідності з загальними принципами цивільного законодавства, ст. 328 діючого Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

На підставі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Правовідносини, що виникли між сторонами по даній справі, не пов’язані з вимогами Земельного кодексу України або Закону України “Про оренду землі” та взагалі не стосуються земельних правовідносин.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У рішенні від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439 суд послався на наступні факти та документи:

Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, база відпочинку “Смерічка” належала на праві власності Спеціалізованому управлінню №470 закритого акціонерного товариства “Електромонтаж”. При цьому, згідно рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 18.10.1996р. №44 “Про передачу земельної ділянки в постійне користування Тернопільському спеціалізованому управлінню “Електромонтаж” №470”, органом місцевого самоврядування в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, за результатами розгляду листа Тернопільського спеціалізованого управління №470 щодо передачі в постійне користування земельної ділянки площею 0,2 га, зайнятої під базу відпочинку “Смерічка” у с. Курортне, та з урахуванням згоди головного лікаря санаторію “Приморський”, було вирішено вилучити із землекористування санаторію земельну ділянку площею 0,2 га та передати її в постійне користування заявника під базу відпочинку.

Згідно наказу ЗАТ “Електромонтаж” від 01.06.1999р. №13 товариством на підставі рішення Загальних зборів від 09.04.1998р. (протокол №6) було вирішено реорганізувати із збереженням правонаступництва Тернопільське спеціалізоване управління №470 в дочірнє підприємство “Електромонтаж-470” ЗАТ “Електромонтаж” з наданням статусу юридичної особи у складі закритого акціонерного товариства “Електромонтаж”.

Таким чином, починаючи з моменту державної реєстрації дочірнього підприємства “Електромонтаж-470” ЗАТ “Електромонтаж” останнє є правонаступником прав та обов’язків спеціалізованого управління №470 закритого акціонерного товариства “Електромонтаж” та здійснювало підприємницьку діяльність на об’єктах бази відпочинку “Смерічка”, розташованих на Будацькій Косі Білгород-Дністровського району Одеської області на землях Приморської сільської ради (с. Курортне).

Крім того, ДП “Електромонтаж-470” спільно з адміністрацією санаторію “Приморський” приймало участь у будівництві доріг та очисних споруд.

В подальшому, у 2003 році ДП “Електромонтаж-470” було реорганізоване у товариство з обмеженою відповідальністю “Електромонтаж - 470” у зв’язку з чим 11.06.2003р. між попереднім власником бази відпочинку “Смерічка” - ДП “Електромонтаж-470” та його правонаступником було здійснено передачу основних засобів бази відпочинку.

Всі ці акти не скасовані, не визнані судом недійсними у встановленому законом порядку.

Згідно Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002р. “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” до ново виявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Факти, про які зазначає прокурор у своєму поданні були відомі суду та учасникам справи, тому не є підставою для перегляду рішення за нововиявленними обставинами.

На підставі вищевказаного та керуючись ст. ст. 86, 112-114 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

1.          У задоволенні подання заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439 відмовити.

2.          Рішення господарського суду Одеської області від 07.04.2006р. по справі №9/109-06-3439 залишити без змін.

Суддя Бакланова Н.В.