ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"30" січня 2008 р.                                                            Справа №21/9260-А

за позовом Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі, смт. Чемерівці

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролан" с. Кормильче Чемеровецького

району

про стягнення 28522,00 грн.

Суддя Огороднік К.М. Секретар судового засідання Козій Т.М.

Представники сторін:

від позивача - Монастирський Е.П. - за дов.№333/10-10 від 14.01.08 р.,

від відповідача - не з’явився

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину постанови згідно ст.160 КАС України.

Позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні просить стягнути з відповідача 28522,00 грн. заборгованості по податку на додану вартість по позабюджетних спеціальних рахунках відповідно до ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” та п.4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6.02.99 №271. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в порушення норм чинного законодавства відповідачем не перераховано на окремий рахунок у терміни, передбачені для перерахування суми ПДВ кошти в сумі 28522,00 грн. ПДВ, відповідно їх використано не за цільовим призначенням кошти. У зв’язку з цим дані кошти підлягають стягненню до бюджету у безспірному порядку.

Відповідач , повідомлений належним чином по розгляд справи письмових заперечень на позов не надав, представника у судове засідання не направив. Тому спір вирішується з врахуванням п.8 ст. 35 КАС України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

За період з 30.04.2006 р. по 01.12.2007 року відповідачу належало перерахувати на спеціальний рахунок податок на додану вартість в сумі 28522,00 грн.

Дана заборгованість підтверджується поданими до податкового органу податковими деклараціями по ПДВ суми, які спрямовані на придбання матеріально-виробничого призначення №2976 від 25.04.2006 р., №9834 від 20.11.06 р., № 10499 від 20.12.2006 р., та №11676 від 20.01.2007 р., та декларацією по ПДВ, суми які використовуються для підтримки тваринництва та птахівництва №2005 від 21.03.2007 р. довідками щодо цільового використання коштів сільськогосподарським товаровиробниками, які скористались відповідними режимами подані відповідачем до податкового органу протягом 2006р.

На підставі поданих відповідачем декларацій та довідок позивачем складений розрахунок позовних вимог, згідно якого по декларації №2976 не перераховано 223,00 грн., по декларації №9834 не перераховано 961,00 грн., по декларації №10499 не перераховано 17995,00 грн., по декларації №11676 не перераховано 9070,00 грн., та по декларації №2005 не перераховано 273,00 грн.

Позивач, вважаючи, що не перераховані на спеціальний рахунок кошти в сумі 28522,00 грн. є використаними не за цільовим призначенням і підлягають стягненню до Державного бюджету, звернувся з до суду з позовом.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Згідно п. 11.21, та 11.29 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” від 3.04.97 із змінами і доповненнями сільськогосподарські товаровиробники не сплачують до бюджету ПДВ з операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою. Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку. Порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів.

Згідно п. 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.1999 року № 271 на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва., включаючи: продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власно сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живого вагою, і в терміни, передбачені законодавством для звітності, подають її до органів державної податкової служби. Не перераховані на окремий рахунок кошти за такою декларацією вважаються такими, що використовуються не за цільовим призначенням, і підлягають стягненню до державного бюджету у безспірному порядку.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що за період з 30.04.2006 р. по 01.12.2007 року відповідачем не перераховано на спеціальні рахунки суми податку на додану вартість, задекларовані в податкових деклараціях по ПДВ в розмірі 28522,00 грн., відповідно останні використані не за цільовим призначенням та підлягають стягненню до Державного бюджету України у безспірному порядку. Натомість, відповідачем не надані докази перерахування коштів на спец рахунок за період, що перевірявся.

Судом враховується , що у разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку , контроль за чим здійснюється органами державної податкової служби згідно Закону України „ Про державну податкову службу в Україні”.

За таких обставин позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86, 104, 158-163, 167, 254-255, п.7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ :

Позов Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі, смт. Чемерівці до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролан" с. Кормильче Чемеровецького району про стягнення 28522,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролан" с. Кормильче Чемеровецького району, вул. Космонавтів, 18, код 32469317 на користь Державної податкової інспекції у Чемеровецькому районі, смт. Чемерівці (вул.Центральна,28, код 33819919) 28522,00 грн. (двадцять вісім тисяч п'ятсот двадцять дві гривні 00 коп. ) ПДВ.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                       К.М. Огороднік

Постанова оформлена в повному обсязі та підписана 31.01.2008 р.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.