ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 33/75

25.02.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом міжгалузевого виробничо –комерційного підприємства «Україна»

до управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації

про стягнення 22588,35 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Магдій В.Т., представник за довіреністю № 14/89 від 10.12.2007 року

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Міжгалузеве виробничо –комерційне підприємство «Україна»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до управління освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення 22588,35 грн. заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між управлінням освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації і міжгалузевим виробничо-комерційним підприємством «Україна»був укладений договір № 178 від 20.06.2005 року на виконання робіт по перевірці опору ізоляції електромереж і заземлюючих пристроїв в середніх школах Дніпровського району м. Києва, згідно переліку.

Дані роботи по Договору підрядником виконані належним чином і в строк, прийняті замовником, що підтверджується двостороннім актом приймання виконаних підрядних робіт за № М12-35/178 за грудень 2005 року на суму 16798,80 грн.

Згідно з умовами п. 4.1 Договору замовник перед початком робіт зобов'язаний був порахувати підряднику кошти в розмірі 50% кошторисної вартості робіт для придбання матеріалів, котрі перераховані не були.

Кінцевий термін проведення розрахунків по Договору № 178 від 20.07.2005 року 31.12.2005 року.

Заборгованість відповідача станом на 30.11.2007 року становить 16798 грн. 00 коп., виконаної згідно акту № М12-35/178 за грудень 2005 року роботи - перевірка опору ізоляції електромереж та заземляючих пристроїв в СШ №№ 31, 66, 98, 136, 141, 204, 188, 201, Вечірній школі № 4, інтернатах 14, 18, 26 Дніпровського району.

Робота відповідачем не оплачена до теперішнього часу. Договірні зобов'язання відповідачем не виконані та виконані нашим підприємством. Роботи з акту № М12-35/178 приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2005 року на суму 16798,80 грн. не оплачені відповідачем до теперішнього часу.

Заборгованість відповідача станом на 30.11.2007 року становить 16798,80 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції 22588,35 грн., 3% річних у розмірі 1469,08 грн., та просить судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не подав, жодних клопотань з повідомленням причин своєї неявки не направляв, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявним в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Факт наявності основної заборгованості за виконані роботи у відповідача перед позивачем в сумі 16798,80 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача щодо несвоєчасної сплати грошових коштів за виконані роботи, є порушенням грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі та складає 1469,08грн.

Також вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат за перерахунком суду у сумі 5162,87 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з управління освіти Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (02105, м. Київ, пр-т Миру, 6-а, ідентифікаційний код 26063920, р/р1090У ДК у м. Києві, МФО 820019) з будь –якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь міжгалузевого виробничо –комерційного підприємства «Україна»(02094, м. Київ, пр-т Гагаріна, 14-а, ідентифікаційний код 13669974, р/р 1915 у філії Дніпровському відділенні ПІБ МФО 322142)

суму основного боргу у розмірі 16798 (шістнадцять тисяч сімсот дев’яносто вісім) грн. 80 коп., інфляційні втрати у розмірі 5162 (п’ять тисяч сто шістдесят дві) грн. 87 коп., 3% річних у розмірі 1469 (одна тисяча чотириста шістдесят дев’ять) грн. 08 коп., державне мито у сумі 266 (двісті шістдесят шість) грн. 00 коп. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118(сто вісімнадцять) грн. 00 коп., а всього 23814 (двадцять три тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 75 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Мудрий С.М.