ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2008 р. Справа № 7/3-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Степановій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Херсонський комбінат хлібопродуктів", м.Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні, м.Херсон

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0 від 22.11.2007р., №/0 від 22.11.2007р., рішення № від 22.11.2007р.

за участю представників сторін:

від позивача: Довбиш А.В., представник, дов. №106/10 від 21.01.2008р., Плесняєва-Іващенко С.М., представник, дов. №1603/10 від 10.09.2007р., Букацель Л.І., гол. бух., дов. №105/10 від 21.01.2008р.

від відповідача: Тосік Н.І., гол. держ. податк. інспектор, дов. №15413/9/10-105 від 28.12.2007р., Кріштоп О.В., гол. держ. податк. ревізор-інспектор, дов. №1136/36/9/10-105 від 21.01.2008р.

Позивач (ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів", м.Херсон, код ЄДР 00952367) звернувся з позовом, у якому просить суд визнати нечинними в зв'язку з невідповідністю вимогам податкового законодавства, прийняті відповідачем (ДПІ у м.Херсоні. м.Херсон) податкові повідомлення-рішення:

- №/0 від 22.11.2007р., яким ВАТ "ХКХП" за порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р. №334/94-ВР (далі Закон №334) на підставі підпункту "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 ст.4 та п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі Закон №2181) нараховано податкове зобов'язання по податку на прибуток у сумі 5864грн. 25коп., у тому числі 3926грн. 25коп. за основним платежем та 1938грн. за штрафною санкцією;

- №/0 від 22.11.2007р., яким ВАТ "ХКХП" за порушення п.п.7.2.1, п.п.7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі Закон №168) зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за звітний період лютий 2007р. на 17417грн. 83коп.;

- рішення від 22.11.2007р. № про застосування до підприємства штрафних санкцій у сумі 375грн. за порушення п.2.11 ст.2 Положення "Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. із змінами і доповненнями.

Обгрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на безпідставне виключення із складу валових витрат 15705грн., у т.ч.: ІІІ квартал 2006р. та в цілому за 2006р. - 15370грн.; за І квартал 2007р. та за 1 півріччя 2007р. - 335грн. з огляду на те, що згідно авансового звіту від 29.01.2007р. №67 працівник Кацюра А.В. звітує про використання коштів у сумі 320грн. на проживання у готелях та 15грн. за паркування автомобіля квитанціями, які виписані на ім'я Катюра; ПП Тесленковою Л.А. надані підприємству юридичні послуги, оформлені документами, які не відповідають встановленим вимогам.

Не погоджуючись з висновками органу державної податкової служби, позивач посилається на те, що двосторонній договір, акт прийому-передачі виконаних робіт, рахунки, документи, що підтверджують їх оплату, є достатнім підтвердженням віднесення цих витрат відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 та п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334 до складу валових витрат.

Щодо виключення як непідтверджених із складу валових витрат витрат на відрядження Кацюри А.В., то факт понесення цих витрат також підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку (фіскальними чеками РРО, наказом на відрядження, товарно-транспортною накладною від 25.01.2007р. №ОтТП-194), технічна помилка у букві його прізвища (Катюра замість Кацюра) в рахунках із готелів не може бути підставою для висновку про порушення чинного законодавства та завищенням підприємством валових витрат на суму 335грн.

Щодо висновків перевіряючих про збільшення податкового кредиту на 17417грн. 83коп., то вони є також безпідставними в зв'язку з тим, що податкові накладні, видані ПП Неновим О.В., відповідають усім встановленим реквізитам і виписані уповноваженою особою - директором Неновим О.В.

Висновок перевіряючих про те, що ця особа є неуповноваженою видавати такі накладні лише з наданих ПП Неновим О.В. податковій міліції ДПІ у м.Херсоні пояснень, згідно яких приватний підприємець підтвердив, що не мав відношення до господарської діяльності з ВАТ "ХКХП" не є достатньою підставою для неврахування сплаченого у складі ціни продукції ПДВ до податкового кредиту, оскільки здійснення цих господарських операцій, крім податкових накладних, підтверджується й іншими документами первинної бухгалтерської звітності.

На момент здійснення господарської операції ПП Ненов О.В. мав свідоцтво платника ПДВ, здійснені з ВАТ господарські операції не визнано недійсними.

Щодо застосування штрафу у сумі 375грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки, то позивачем було надано документи, які підтверджують витрачання готівки, пов'язаної з витратами на відрядження працівника.

Відповідач позов не визнає, у наданих запереченнях посилається на те, що відповідно до авансового звіту від 29.01.2007р. №67 працівник Кацюра А.В. звітує про використання коштів у сумі 320грн. на проживання в готелях та 15грн. за паркування автомобіля квитанціями, які виписані на ім'я Катюра.

ПП Тесленковою Л.А. наданий підприємству акт виконаних робіт (послуг) від 30.09.2006р. на суму 15370грн. та договір від 08.09.2006р., рахунки на їх сплату та платіжні доручення, які не відповідають вимогам п.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Таким чином, відсутня друга з подій, з якими п.11.2.1 ст.11 Закону №334 пов'язує право підприємства на збільшення валових витрат.

Податкові накладні видані ПП Неновим О.В., які були підставою для включення 17418грн. ПДВ до складу податкового кредиту, складені з порушенням вимог п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону №168, так як складені неуповноваженою особою, отже, є недійсними.

Пунктом 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997р. №165 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.1997р. №233/2037 передбачено, що всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку-продавця. У даному випадку податкові накладні були виписані особою, яка не була уповноваженою здійснювати такі дії. Єдиною уповноваженою особою у розумінні п.18 Порядку №165 є засновник та директор ПП Ненов О.В. Згідно пояснень, отриманих головним відділом податкової міліції ДПІ у м.Херсоні від громадянина Ненова О.В. він не має відношення до господарської діяльності з ВАТ "Херсонський КХП".

Отже, безпідставне віднесення підприємством до складу податкового кредиту ПДВ по податкових накладних, виданих неуповноваженою особою, призвело до завищення підприємством бюджетного відшкодування по ПДВ на суму 17417грн. 83коп.

Штрафні санкції в розмірі 375грн. прийнято внаслідок порушення позивачем п.2.11 вимог "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637. Підприємством відшкодовані витрати на відрядження працівника без підтверджуючих документів у сумі 375грн., а саме: згідно авансового звіту від 29.01.2007р. №67 працівник Кацюра А.В. звітує про використання коштів у сумі 360грн. на проживання у готелях та 15грн. за паркування автомобіля квитанціями, які виписані на ім'я Катюра.

З врахуванням викладеного, відповідач вважає рішення прийнятими у відповідності з вимогами чинного законодавства. а позов таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Уповноваженими представниками органу державної податкової служби проведено виїзну планову документальну перевірку ВАТ "Херсонський КХП" з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період фінансово-господарської діяльності з 01.01.2006р. по 30.06.2007р., в процесі якої виявлено порушення, перелічені у описовій частині рішення, про що було складено акт від 14.11.2007р. №3130/23-4/00952367.

На підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення та рішення про нарахування податкових зобов'язань і застосування штрафних санкцій, оспорення яких є предметом даного спору.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнав позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з врахуванням наступного.

І. Підставою для донарахування податкових зобов'язань по податку на прибуток підприємств у сумі 5864грн. 25коп. (№/0) та 375грн. штрафних санкцій (№) було встановлення описаних фактів порушень п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334 та п.2.11 ст.2 Положення "Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні".

Задовольняючи позов, суд врахував, що відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334 не включаються до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до п.2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні видача готівкових коштів під звіт або на відрядження та звітування за одержані під звіт кошти здійснюється відповідно до законодавства.

Наданими у справу доказами підтверджено факт перебування у відрядженні в м.Шепетовка водія Кацюри А.В.: посвідченням про відрядження №28, виданим на ім'я Кацюри А.В., товаро-транспортною накладною від 25.01.2007р. №ОтГП-194, з якої вбачається, що водієм автомобіля 21-84 ХОТ є Кацюра, рахунками на проживання сер. 2-18-АД №164752 від 26.01.2007р., квитанцією до прибуткового касового ордеру з фіскальними чеками РРО про оплату вартості проживання та парковки у готелі "Готель Поділля" на загальну суму 375грн., які виписано на ім'я Катюри А.В.

Зазначені документи є документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, отже такими, що підтверджують факт здійснення витрат, які відповідають ознакам п.5.2 ст.5 Закону 334.

Технічна помилка у букві прізвища водія Кацюри (зазначено Катюра) в рахунках готеля не може бути підставою для висновку щодо порушення підприємством вимог податкового законодавства, оскільки факт перебування у відрядженні саме Кацюри підтверджено іншими документами: ТТН, посвідченням на відрядження, наказами, фіскальними чеками тощо.

За таких обставин контролюючим органом безпідставно виключено зазначену суму із складу валових витрат та нараховано штрафні санкції.

ІІ. Контролюючим органом також безпідставно із складу валових витрат виключено 15370грн. вартості консультаційних та юридичних послуг, наданих ПП Тесленковою Л.А. з питань погашення дебіторської заборгованості ВАТ "Херсонрибгосп" у сумі 25390грн.

Як вбачається з акту перевірки, згідно з договором від 08.09.2006р., який діє з 11.09.2006р., ПП Тесленкова Л.А. надає консультаційні послуги з питань бухгалтерського та податкового обліку та складанню квартальної податкової та бухгалтерської звітності.

Перевіркою встановлено, що від ВАТ "Херсонрибгосп" грошові кошти до каси підприємства надійшли 07.09.2006р. у сумі 24000грн. та 1390грн.

Посилаючись на порушення п.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", якою встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або магнітних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити визначені цією правовою нормою, акт перевірки не містить конкретних відомостей щодо того, яким реквізитам не відповідають досліджені на підтвердження валових витрат документи та які саме документи.

Факт виконання ПП Тесленковою Л.А. послуг згідно договору від 08.09.2006р. підтверджено, крім договору, актом прийому-передачі виконаних робіт, розшифровкою послуг, рахунками і платіжними документами, які підтверджують факт понесених витрат і є достатніми для реалізації права підприємства на віднесення цих витрат до валових відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону №334.

Щодо відсутності у договорі реквізитів замовника послуг, то ця обставина не позбавляє цей документ юридичної сили, договір фактично виконано, факт понесення підприємством витрат, крім договору, підтверджений іншими документами первинного бухгалтерського обліку.

За безпідставністю нарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток до підприємства безпідставно застосовано штрафні санкції.

Виходячи з системного аналізу положень Закону №168 підприємству також безпідставно зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2007р. на суму 17417грн. 83коп.

Як було зазначено вище, зменшення суми бюджетного відшкодування було наслідком отриманих відділом податкової міліції ДПІ у м.Херсоні від громадянина Ненова О.В. відомостей щодо того, що він не мав відношення до господарської діяльності з ВАТ "Херсонський КХП".

З огляду на цю обставину контролюючий орган дійшов висновку, що виписана ним податкова накладна видана не уповноваженою особою є недійсною і не може бути підставою для віднесення сплаченого у ціні проведеної операції суми ПДВ до податкового кредиту.

Зазначений висновок не грунтується на фактичних доказах і положеннях Закону №168.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168 суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Згідно з п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 вказаного Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Факт одержання позивачем від суб'єкта господарювання ПП Ненова О.В. сільгосппродукції підтверджено видатковою накладною №Рі1 -0000003 від 27.02.2007р., податковою накладною №1 від 27.02.2007р., оплату продукції проведено на підставі платіжного доручення №941 від 27.02.2007р.

Ненов О.В. зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується свідоцтвом серії В02 №106282, дата проведення реєстрації 30.05.2006р. номер запису

2 001329, 15.09.2006р. Ненова О.В. зареєстровано в якості платника ПДВ, що підтверджено наданим у справу свідоцтвом №82432535 про реєстрацію платника ПДВ, індивідуальний податковий номер .

Зазначений суб'єкт господарювання знаходиться на обліку в ДПІ у Білозерському районі, що підтверджується відповідною довідкою від 10.10.1006р. №2788/28-007, має відкритий рахунок в установі банку - ХФ ВАТ "Кредитпромбанк".

Зазначену господарську операцію в установленому порядку не визнано недійсною.

Враховуючи, що за змістом Закону №168 право на відшкодування ПДВ виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку, а факт його сплати у складі ціни придбання контролюючим органом не спростовано і не заперечується, висновок щодо порушення підприємством положень Закону при формуванні податкового кредиту по господарській операції з ПП Неновим О.В. не грунтується на фактичних доказах та приписах Закону №168.

Відтак, з огляду на викладені обставини, доводи відповідача не приймаються як безпідставні, а позов підлягає задоволенню.

Позивачу присуджується з Державного бюджету 10грн. 40коп. судового збору.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про дату виготовлення повного тексту постанови - 11 лютого 2008 року о 12.00 годині, каб.324, м.Херсон, вул.Горького, 18.

Керуючись ст.ст.158, 160-163, 167, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

постановив:

1. Позов задовольнити.

Визнати нечинними в зв"язку з невідповідністю вимогам законодавства прийняті ДПІ у м.Херсоні податкові повідомлення-рішення:

- №/0 від 22.11.2007р. про донарахування ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів", код ЄДР 00952367, за порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334 податкового зобов"язання по податку на прибуток у сумі 5864грн. 25коп., у тому числі 3926грн. 25коп. за основним платежем та 1938грн. за штрафною санкцією;

- №/0 від 22.11.2007р. про зменшення ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів", код ЄДР 00952367, за порушення п.п.7.2.1, п.п.7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону 3168 бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за звітний період лютий 2007р. на 17417грн. 83коп.;

- рішення від 22.11.2007р. № про застосування до ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів", код ЄДР 00952367, за порушення п.2.11 ст.2 Положення "Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" штрафної санкції в розмірі 375грн.

2. Присудити ВАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів", м.Херсон, вул.Порт-Елеватор, 5, код ЄДР 00952367, з Державного бюджету 10грн. 40коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.О. Задорожна

повний текст постанови

складений __11.03.2008р.__________