ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.12.08 р.                     Справа № 23/150

за позовом: Приватної виробничо-комерційної фірми “Уретан-Сервіс” м. Дніпропетровськ

до відповідача: Закритого акціонерного товариства “Дон-Трейд” м. Донецьк

про стягнення 22 675,8 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні, яке відбулось 02.12.2008р., суд згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 08.12.2008р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, приватна виробничо-комерційна фірма “Уретан-Сервіс” м. Дніпропетровськ, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, закритого акціонерного товариства “Дон-Трейд” м. Донецьк, 17 830 грн. боргу, 4 257,94 грн. інфляційних та 587,86 грн. річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          невиконання відповідачем своїх грошових зобов’язань стосовно оплати вартості поставленого товару, зазначеного у видаткових накладних № РН-0000040 від 23.10.2007р., № РН-0000042 від 31.10.2007р. та № РН-0000025 від 30.08.2007р.;

-          надання відповідачу разом з товаром рахунків на оплату товару, про що є помітка у відповідних накладних;

-          часткове виконання відповідачем своїх зобов’язань - позивачу було перераховано 5 000 грн.;

-          претензії № 2506/08 від 25.06.2008р. та № 02-10-2008р. від 02.10.2008р., адресовані відповідачу і залишені ним без задоволення;

-          ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК);

-          ст.ст. 530 та 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК);

Відповідач з вимогами позивача не погодився тому, що: при поданні позову позивач не дотримався вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) - відповідачу не було надіслано документів, перелічених у додатку до позову; інфляційні та річні нараховані неправомірно, оскільки лише через 7 днів після отримання претензії від 02.10.2008р. у відповідача виникло зобов’язання щодо оплати вартості отриманого товару; норми ст. 692 ЦК не встановлюють чіткої вказівки строку оплати, а договір, як єдиний документ, між сторонами не укладався. У відзиві на позов, наданому суду 18.11.2008р. та в усній заяві представника відповідача (див. протокол судового засідання від 02.121.2008р.) зазначено, що відповідач дійсно отримував від позивача товар, означений у позові.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

За видатковими накладними № РН-0000025 від 30.08.2007р., № РН-0000040 від 23.10.2007р. та № РН-0000042 від 31.10.2007р. представники відповідача отримали у позивача товар - фольгопергамін на загальну суму 22 830 грн. Факт отримання товару підтверджено: відповідними накладними, завіреними печатками відповідача, відзивом на позов наданим суду 18.11.2008р. та усною заявою представника відповідача (див. протокол судового засідання від 02.12.2008р.). Сторони погодились, що поставлений товар оплачений лише частково – в сумі 5 000 грн. Відповідач не подав суду доказів, що ним оплачена решта боргу на суму 17 830 грн.

Сторони погодились, що між сторонами не був укладений договір купівлі-продажу, як єдиний документ на три накладних.

Представник відповідача не підтвердив факту отримання ним рахунків від позивача. Позивач не надав суду доказів відсилки рахунків відповідачу. Посилання представника позивача, що відповідні рахунки були додані до накладних, суд до уваги не приймає тому, що: в накладних, доданих до позову, є лише згадка про такі рахунки, але не зазначено, що вони додаються до відповідних накладних; представник відповідача не підтвердив факту отримання рахунків. Посилання представника позивача на те, що у довіреностях на отримання товару є згадка про ці рахунки суд до уваги не приймає тому, що суду надано лише 2 довіреності, одна з яких була скопійована з копії, а не з оригіналу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку що сторони не узгодили між собою строку оплати товару. Тому, зважаючи на приписи абз. 1-го ч. 1 ст. 530 та ч. 1 ст. 692 ЦК, відповідач повинен оплатити товар після його прийняття, тобто, грошові зобов’язання виникли у нього з наступного дня за датою відповідної накладної.

Суд не прийняв до уваги посилання відповідача на недотримання позивачем умов досудового врегулювання спору, оскільки рішенням Конституційного суду України у справі № 1-2/2002 від 09.07.2002р. цей порядок визнаний необов’язковим.

Зважаючи на викладене суд стягує з відповідача на користь позивача 17 830 грн. боргу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. З врахуванням того, що індекс інфляції за період з червня по жовтень місяці 2008р. склав 102,2%, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4 021,21 грн. (392,67грн.+3 628,54грн.) інфляційних. У решті вимог щодо стягнення інфляційних суд позивачу у позові відмовляє у зв’язку з необґрунтованістю та відсутністю у суду права щодо стягнення сум, які позивач на день подання позову обґрунтувати не міг (на день подання позову позивач не міг розрахувати індексацію у зв’язку з відсутністю даних за листопад місяць 2008р.). Крім того, з відповідача на користь позивача стягуються річні за період з 08.11.2007р. по 01.12.2008р. в сумі 587,86 грн.

На підставі ст.ст. 20, 173, 193, 264-267 Господарського кодексу України, ст.ст. 530, 625, 692 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з закритого акціонерного товариства “Дон-Трейд” (м. Донецьк, вул. С.Купріна, 117Б, р/р 00489 в Донецькій ФВАТ “Хрещатик” м. Донецьк, МФО 377197, ) на користь приватної виробничо-комерційної фірми “Уретан-Сервіс” (м. Дніпропетровськ, вул. С. Ковалевської, 65/26, р/р 6747 у КБ “Приватбанк” м. Дніпропетроська, МФО 305299, ) - 17 830 грн. боргу, 4 021 грн. 21 коп. інфляційних, 587 грн. 86 коп. річних, 116 грн. 77 коп. витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу та 224 грн. 39 коп. витрат на сплату держмита.

У решті вимог позивачу у позові відмовити.

Суддя Забарющий М.І.