ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2008 Справа № 2/388

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Савіна В.Ю.

представники сторін у судове засідання не з"явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Альфа-Росс-Лтд”, м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2007 р. у справі №2/388;

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Альфа-Росс-Лтд”, м. Кіровоград

до фермерського господарства “Веселий кут”, с. Веселий кут Знам”янського району Кіровоградської області

про стягнення 11 740,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

26.11.2007р. товариство з обмеженою відповідальністю “Альфа-Росс-Лтд” звернулося в господарський суд Кіровоградської області до фермерського господарства “Веселий кут” з позовом про стягнення 11 740,63 грн, серед яких: 9 000 грн. –основний борг, 2 700 грн. –штраф і 40, 63 грн. –пеня за несвоєчасне виконання зобов”язань. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що між сторонами 15.05.2007р. укладений договір підряду №11/05-07, згідно з яким товариство з обмеженою відповідальністю “Альфа-Росс-Лтд” виконало роботи по посіву насіння соняшника, що підтверджується актом №1 від 31.05.2007р, затвердженим керівниками обох підприємств. Згідно з п. 2.4 договору строк оплати виконаних робіт передбачений до 15.08.2007р. (а. с. 2-3)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2007р. (суддя Деревінська Л.В.) позовні вимоги задоволено частково: з відповідача на користь позивача стягнуто основний борг –9 000 грн, пеню –40,63 грн. і судові витрати. Рішення суду мотивовано тим, що згідно п. 4.4 договору у випадку несвоєчасної оплати за виконані роботи замовник сплачує підряднику неустойку у вигляді штрафу, що складає 30% від загальної суми договору та у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що розраховується від суми заборгованості за кожен день прострочення розрахунків. Оплата робіт у сумі 9 000 грн. не проведена. На думку суду позовні вимоги в частині стягнення у сумі 2 700 грн. необґрунтовані та задоволенню не підлягають з огляду на ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, якою відповідальність за невиконання грошового зобов”язання у вигляді штрафу не передбачена. ( а. с. 23-26)

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм права, зокрема:

·          статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови, в даному випадку це штрафні санкції, визначені на розсуд сторін і погоджені ними;

· відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка може встановлюватися за будь-яке порушення зобов”язання, в тому числі і грошове. Різновидами неустойки є штраф та пеня.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що оскаржене рішення господарського суду Кіровоградської області слід залишити без змін.

Рішення оскаржується тільки в частині відмови в стягненні штрафу у сумі 2 700 грн.

Згідно з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватися в т.ч. неустойкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У частині 2 ст. 343 Господарського кодексу України прямо вказується на те, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно з п.п. 1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторони, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір неустойки, він не може перевищувати той розмір, який встановлений законом як граничний (якщо він встановлений).

З огляду на викладене, враховуючи встановлення Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру відповідальності за прострочення платежу у вигляді пені (розмір якої не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), за прострочку платежу за договором може бути стягнута лише сума неустойки, яка не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, пеня в розмірі 40,63 грн. обчислена у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у спірний період, від суми заборгованості за договором, і є тим граничним розміром відповідальності за прострочку платежу, який встановлений законом, у зв'язку з чим висновок господарського суду щодо відсутності підстав для стягнення крім вказаної пені ще й штрафу за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором є законним та обґрунтованим.

За таких обставин рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2007р. відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 –103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Альфа-Росс-Лтд” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 12.12.2007р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.А. Сизько

І.В. Тищик