ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.08 р.
Справа № 38/320

Господарський суд Донецької області
у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні
Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства „Маріупольський хлібокомбінат” м. Маріуполь Донецької області

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області

про стягнення  1 044грн. 17коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Дуплякіна Г.В.
юрисконсульт за дов. № 1 від 01.01.2008р.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне
товариство „Маріупольський хлібокомбінат” м. Маріуполь Донецької області,
звернувся до господарського суду з позовом до
Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області про
стягнення заборгованості у розмірі  1
044грн.17коп. та пені у розмірі 128грн.62коп.

Відповідач у судові засідання не
з'явився, вимоги ухвал суду не виконав, витребувані документи не представив,
про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про
час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджено відміткою
канцелярії суду, а саме ухвала про порушення справи від 30.11.2007р. була
направлена відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, ухвала
про відкладення розгляду справи від 08.01.2008р. була також направлена
відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленнями, але на адресу суду
повернулось поштове повідомлення  №
8582931 з відміткою “вручено 11.12.2007р.”, тому справу розглянуто за наявними
в ній матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

08.01.2008р. позивач у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та надав суду лист від 04.01.2008р. № 9, в
якому уточнив повне найменування підприємства та просить суд залучити до
матеріалів справи  правовстановлюючі
документи, який судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до
матеріалів справи.

17.01.2008р. на запит
господарського суду надійшов лист із Державної податкової інспекції Жовтневого
району м. Маріуполя від 12.01.2008р. № 1363/10/291, відповідно до якого,
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) перебуває на податковому
обліку у Жовтневій МДПІ м.Маріуполя як фізична особа-підприємець.

Лист судом розглянутий, прийнятий
до уваги та залучений до матеріалів справи.

24.01.2008р. позивач надав суду
клопотання в порядку ст. 22 ГПК України від 23.01.2008р. № 66, в якому просить
суд залучити до матеріалів справи обґрунтований розрахунок 3 % річних та від
заявленої пені у розмірі 128грн.62коп. відмовляється. Таким чином, ціна позову
складає 1 068грн.63коп., а саме: заборгованість 1044,17 грн. та 3% річних -
24,46 грн.

Крім цього, позивач надав суду
докази направлення клопотання відповідачу. Клопотання судом розглянуте,
прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по
суті представника позивача  було
ознайомлено з правами та обов'язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач надав
клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке
судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК
України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази по справі та вислухавши
уповноваженого представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.01.2006р. між Відкритим
акціонерним товариством “Маріупольський хлібокомбінат” м. Маріуполь Донецької
області (за договором - постачальник, далі - позивач ) та Суб'єктом
підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1  м. Маріуполь Донецької області ( за договором
- покупець, далі - відповідач)  було
укладено договір на поставку хлібобулочних виробів № 01/31-1049 (далі -
договір), згідно якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупця
хлібобулочну продукцію, а покупець зобов'язувався прийняти замовлену продукцію,
а  також своєчасно сплатити її вартість,
у відповідності з умовами цього договору.

Відповідно до розділу 2 договору
поставка продукції здійснюється
транспортом постачальника. Поставка продукції здійснюється на підставі
замови, яку покупець зобов'язаний повідомити за телефоном. Поставка виконується
за узгодженим сторонами графіком.

Ціна за поставлену продукцію  та послуги по доставці вказуються у
товарно-транспортних накладних  (п.6.1
договору).

Розрахунки за поставлену продукцію
проводяться шляхом: передоплати, по товарно-транспортним накладним на наступний
день після отримання продукції, протягом 3 днів з моменту отримання продукції.

На виконання умов договору
відповідачем самовивозом було отримано продукції, а саме, хлібобулочних виробів
на загальну суму 1 044грн.17коп., що підтверджується товарно-транспортними
накладними №0492044 від 17.11.2006р., №0492379 від 18.11.2006р.,  №0492745 від 19.11.2006р., №04933518 від
21.11.2006р., №0493910 від 22.11.2006р.,
№0494309 від 23.11.2006р., №0494734 від 24.11.2006р., №0495099 від
25.11.2006р., № 0495770 від 27.11.2006р., №0496162 від 28.11.2006р., №0496937
від 30.11.2006р., №0497322 від 01.12.2006р., №0498429 від 04.12.2006р, № 0498808
від 05.12.2006р., №0499218 від 06.12.2006р., №0499646 від 07.12.2006р.,
№0501122 від 11.12.2006р., №0501932 від 13.12.2006р., які знаходяться у
матеріалах справи.

В порушення вимог договору
відповідач не сплатив за отриману хлібобулочну продукцію, отриману  за період з 17.11.2006р. по 13.12.2006р., в
результаті чого виникла заборгованість у розмірі 1 044грн.17коп.

06.02.2007р. позивач направив
відповідачу претензію №49 з вимогою щодо погашення  заборгованості у сумі 1 044грн.17коп., яка
була залишена відповідачем без реагування.

У зв'язку з тим, що до теперішнього
часу відповідач не розрахувався з позивачем за поставлену хлібобулочну
продукцію відповідно до договору, то позивач просить суд стягнути з відповідача
вартість поставленого продукції  у сумі 1
044грн.17коп.

Крім того, позивач наполягає на
стягненні з урахуванням заявленого клопотання №66 від 23.01.2008р., з
відповідача  3%річних у сумі 24грн.46коп.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних
вимог посилається на договір поставки хлібобулочних виробів  №01/31-1049 від 16.01.2006р., претензію №49
від 06.02.2007р., товарно-транспортні накладні, супровідний лист №9 від
04.01.2008р., акт звірки від 01.02.2007р., письмові пояснення від 08.01.2008р.,
клопотання від 23.01.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу  України, тому судом при розгляді справи
застосовані ці  норми, бо суд не має
право самостійно змінювати предмет або підстави позову.

Оскільки між сторонами по справі
уклалися господарські правовідносини, то
судом застосовані положення Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській
сфері.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема,  з господарського
договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК
України)

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори
та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання
або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у
силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов”язана здійснити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи,
оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно частини 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов”язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд вважає, оскільки відповідач до
теперішнього часу не в повному обсязі розрахувався за поставлену продукцію на
суму 1 044грн.17коп., то вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є
доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів
не встановлений договором або законом.

Отже, позивачем нараховані
відповідачу 3% річних у сумі 24грн.46коп., які суд вважає обґрунтованими,
доказаними та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, суд
вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, який
необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
174, 193 Господарського кодексу України,
ст.ст.11, 509, 526, 625, 692 ЦК України, ст.ст.22, 33, 43, 44, 49, 75,
78, п.4 ст. 80, 82, п.5 ст. 83,  84, 85
Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства „Маріупольський хлібокомбінат” м. Маріуполь Донецької
області до Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області про
стягнення  заборгованості у розмірі  1044грн.17коп., 3% річних  у розмірі 24грн.46коп., а всього у сумі                              1 068грн.63коп.,
задовольнити.

Припинити провадження у справі про
стягнення з відповідача пені  у зв”язку з
відмовою позивача від позову в цій частині.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
банківські реквізити відсутні) на користь Відкритого акціонерного товариства
„Маріупольський хлібокомбінат” м. Маріуполь Донецької області (87515, м.
Маріуполь, Донецька область, вул.Кафайськая,69, р/р 4001 в Центральному
відділенні ЗАТ “Донгорбанк” в м. Маріуполі, МФО 334970, )
заборгованість у сумі    1 044грн.17коп.,
3% річних у сумі 24грн.46коп., а всього 1 068грн.63коп., держмито у сумі
102грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
банківські реквізити відсутні) у доход Державного бюджету (Отримувач УДК у
Київському районі м. Донецька, банк отримувача: ГУ ДГУ у Донецькій
області,    р/р 0006, МФО
834016, ОКПО 34687001, код класифікації 21081100, символ звітності 106) штраф у
розмірі 100грн. за невиконання вимог господарського суду та непредставлення
відзиву на позов.

Рішення оголошено у судовому
засіданні 24.01.2008року.

Видати накази після набрання
рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Радіонова О.О.