ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.02.08                                                                                           Справа № 12/283

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого –судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В. та Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Атріум-2006” б/н від 05.01.2008 року (вх. № 26 від 23.01.2008 року)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 27.12.2007 року у справі № 12/283

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Київпідземшляхбуд-2”, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Атріум-2006”, смт. Середнє, Ужгородський район, Закарпатська область

про стягнення 382394,22 грн.

з участю представників:

від позивача: Черниш О.Д.

від відповідача: Старцев Є.Г.

Представникам сторін роз‘яснено права і обов‘язки передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.12.2007 року у справі № 12/283 задоволено позов Відкритого акціонерного товариства “Київпідземшляхбуд-2” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Атріум-2006” про стягнення 13822,38 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Атріум-2006” (відповідач у справі, надалі ТОВ) подало апеляційну скаргу б/н від 05.01.2008 року(вх. № 26 від 23.01.2008 року), в якій вважає, що дане рішення суду є незаконним та необгрунтованим, підлягає скасуванню, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного з‘ясування обставин справи, та недоведеності обставин, що мають значення для справи, яку суд першої інстанції визнав встановленими. При цьому, апелянт посилається на те, що судом зроблено помилковий висновок про те, що відповідач отримав товарно-матеріальні цінності по накладних на підставі правочину відповідно до ст. 205 ЦК України, тоді як відповідачем отримувались дані матеріали згідно договору № 28 підряду на будівництво житлового масиву «Нова Богданівка»від 29.05.2007 року. В підтвердження зазначеного апелянт посилається на те, що факт виконання ним робіт в серпні 2007 року по вищезазначеному договорі з використанням наданого позивачем матеріалу стверджується актами прихованих робіт, які не були оцінені судом першої інстанції. Також доказом відсутності будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем є протоколи б/н від 30.06 та 31.07. 2007 років, в яких відображено погашення заборгованості по накладних, на підставі яких стягується заборгованість в даній справі, в розмірі 237582,16 грн. Суд першої інстанції, продовжує скаржник, безпідставно посилається на платіжні доручення, які не стосуються предмету спору. Лист позивача від 20.09.2007 року № 7-572 не можна вважати вимогою в розумінні ст. 530 ЦК України, оскільки він не містить вимог щодо погашення зазначеної в позові заборгованості. Судом порушено норми процесуального права щодо оцінки поданих сторонами доказів.

За наведеного, апелянт просить скасувавши рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким провадження у справі за позовом ВАТ “Київпідземшляхбуд-2” до ТОВ “Атріум-2006” про стягнення 13822,38 грн. припинити.

Відкрите акціонерне товариство “Київпідземшляхбуд-2” (позивач у справі, надалі ВАТ) вимоги апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу № 7-111 від 15.02.2007 року; просить апеляційний суд залишити рішення суду першої інстанції у даній справі без змін.

Апеляційний суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення другої стоорни, дослідивши наявні докази у справі, в порядку передбаченому ст. 101 ГПК України, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення. При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Як вбачається з позовної заяви від 23.10.2007 року та заяви про зменшення позовних вимог від 27.12.2007 року ВАТ “Київпідземшляхбуд-2” просить стягнути з ТОВ “Атріум-2006” 382394,22 грн. відповідно до ст. ст. 205, 526, 530 ЦК України за відпущені відповідачу товарно-матеріальні цінності.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні № РН-0000132 від 30.06.2007 року № РН-0000173 від 31.07.2007 року, № РН-0000183 від 31.07.2007 року, № РН-0000188 від 31.07.2007 року, № РН-0000264 від 31.08.2007 року, № РН-0000268 від 31.08.2007 року (надалі –Накладні), згідно яких відповідачем було відпущено позивачу в особі його представника по довіреностях ЯМР № 946998 від 25.06.2007 року, ЯРМ № 946999 від 02.07.2007 року, НБВ № 575203 від 01.08.2007 року Квочку Івана Івановича будівельні матеріали.

26.09.2007 року позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу № 7-572 від 20.09.2007 року про сплату 404611,27 грн. боргу, що відповідає ч. 2 ст. 530 ЦК України, і є підставою для сплати відповідачем в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги боргу.

Також судом встановлено, що згідно видаткової накладної № ВП –0000004 від 01.09.2007 року відповідачем було повернено позивачу будівельні матеріали на суму 19095,38 грн.

Таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 382394,22 грн.

Доводи скаржника про те, що відпущені позивачем відповідачу по вищезазначених накладних будівельні матеріали є надані на виконання умов договору № 28 підряду на будівництво житлового масиву «Нова Богданівка»від 29.05.2007 року, укладеного між сторонами, є на думку суду безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту зазначених видаткових накладних, в них відсутні дані про те, що підставою відпущення будівельних матеріалів є наведений договір підряду. Також, не можуть бути доказами факту відпущення позивачем відповідачу будівельних матеріалів згідно вищезазначених видаткових накладних саме на виконання договору підряду № 28 від 29.05.2007 року подані відповідачем акти огляду прихованих робіт, оскільки як вбачається з даних актів, вони жодним чином не стверджують зазначеного факту, а лише є документами, що стосуються можливої наявності чи відсутності прихованих недоліків у виконаних роботах по договору підряду № 28 від 29.05.2007 року. Також не можуть бути взяті до уваги як докази відсутності заборгованості відповідача перед позивачем протоколи б/н від 30.06.2007 та від 31.07.2007 років, оскільки на час їх складання у відповідача була відсутня заборгованість перед позивачем по Накладних, так як строк виконання зобов‘язання щодо оплати отриманого товару ще не настав.

За наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підставою для подання даного позову є не виконання відповідачем своїх зобов‘язань щодо оплати відпущеного йому саме по Накладних будівельних матеріалів на загальну суму 382394,22 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем відповідно до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України не подано суду доказів сплати 382394,22 грн. боргу як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду в суді апеляційної інстанції. При цьому, сам факт подання позову до суду, і відповідно направлення позовної заяви відповідачу стверджує факт вимоги позивача щодо виконання зобов‘язання та відповідно настання строку виконання відповідачем зобов‘язання щодо оплати отриманого товару.

За наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновокм суду першої інстанції про те, що позов Відкритого акціонерного товариства “Київпідземшляхбуд-2” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Атріум-2006” про стягнення 13822,38 грн. є підставним, а тому підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, рішення господарського суду Закарпатської області від 27.12.2007 року у справі № 12/283 є законним та обгрунтованим, а тому його слід залишити без змін.

Судові витрати по розгляду апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК України слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Атріум-2006” залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Закарпатської області від 27.12.2007 року у справі № 12/283 залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя Городечна М.І.

Судді Юркевич М.В.

Кузь В.Л.