ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.08 р.                     Справа № 15/10

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Цехаве Корм ЛТД” м. Київ ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Гранум” м. Миколаївка ()

про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 71475,01 грн., пені у розмірі 6462,08 грн., 3% річних в сумі 558,08 грн., інфляції у розмірі 751,20 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кобенко Ю.М. за довіреністю № 143/07 від 12.06.2007 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Цехаве Корм ЛТД” м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю “Гранум” м. Миколаївка про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 71475,01 грн., пені у розмірі 6462,08 грн., 3% річних в сумі 558,08 грн., інфляції у розмірі 751,20 грн.

Ухвалою суду від 25.01.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/10.

Відповідач у порушення ухвали суду від 25.01.2008 р., 06.02.2008 р., 19.02.2008 р. відзив на позовну заяву та витребувані документи до суду не представив, у судові засідання 06.02.2008 р., 19.02.2008 р., 18.03.2008 р. не з’явився.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання. У матеріалах справи є поштові повідомлення про вручення представнику відповідача 01.02.2008 р., 12.02.2008 р., 26.02.2008 р. ухвал господарського суду від 25.01.2008 р., 06.02.2008 р., 19.02.2008 р.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем – товариством з обмеженою відповідальністю “Цехаве Корм ЛТД” м. Київ (постачальник) та відповідачем – товариством з обмеженою відповідальністю “Гранум” м. Миколаївка (покупець) було укладено договір поставки № 01/07 від 03.05.2007 р. (надалі – договір).

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов’язується поставити у встановлені договором строки товар для відгодівлі тварин, виробництва голландської компанії Cehave International, а покупець – прийняти та оплатити поставлений товар.

Згідно п. 1.2 договору номенклатура, кількість та ціна товару, що поставляється за цим договором, визначаються у видаткових накладних, які є невід’ємною частиною цього договору.

Факт поставки позивачем – товариством з обмеженою відповідальністю “Цехаве Корм ЛТД” м. Київ (постачальник) товару на загальну суму 218185,01 грн. та його отримання відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю “Гранум” м. Миколаївка (покупець) підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № ЦХВ-000240 від 08.05.2007 р. на суму 63010,00 грн., № ЦХВ-000299 від 07.06.2007 р. на суму 134775,01 грн., № ЦХВ-000528 від 06.09.2007 р. на суму 20400,00 грн., податковими накладними до вказаних видаткових накладних, копії яких долучені до матеріалів справи.

Згідно п. 4.3 договору розрахунок покупцем за поставлену партію товару, здійснюється в безготівковому вигляді шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 30 банківських днів з дня прийняття товару. Днем прийняття товару є дата, яка вказана у видаткових накладних на товар.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Всупереч статей 526, 530, ч. 1 статті 692 Цивільного кодексу України та умовам договору поставки № 01/07 від 03.05.2007 р. відповідач здійснив лише часткову оплату за товар на суму 146710,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача від 07.06.2007 р. на суму 20000,00 грн., від 15.06.2007 р. на суму 46710,00 грн., від 06.09.2007 р. на суму 40000,00 грн., від 15.10.2007 р. на суму 40000,00 грн.

У зв’язку з чим, згідно розрахунку позивача станом на дату подачі позовної заяви склалася заборгованість у сумі 71475,01 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача лист за вих. № 280/07 від 13.11.2007 р. з вимогою сплатити суму основного боргу, пені, інфляції, 3% річних, факт отримання якого 19.11.2007 р. підтверджується рекомендованим повідомленням із підписом представника відповідача, копія якого долучена до матеріалів справи. Однак, вказана письмова вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач надав клопотання про зменшення розміру суми позовних вимог з 79246,37 грн. до 67771,36 грн. у зв’язку з частковим погашенням відповідачем основного боргу, що підтверджується витягами з банківського рахунку позивача, доданими до матеріалів справи. У зв’язку з чим просив стягнути основний борг – 60000,00 грн., пеню - 6462,08 грн., 3% річних – 558,08 грн., інфляцію – 751,20 грн. Суд прийняв цю заяву до розгляду та в подальшому розглядав зменшені позовні вимоги.

Враховуючи, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “Цехаве Корм ЛТД” м. Київ про стягнення заборгованості у сумі 60000,00 грн. є обґрунтованими, відповідають законодавству, фактичним обставинам справи та підтверджені відповідними доказами, тому вказані вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки мало місце прострочення відповідачем виконання своїх грошових зобов’язань, позивач на підставі статей 216; 217; 230; 231; 232 Господарського кодексу України, статей 610-612; 624; 625 Цивільного кодексу України нарахував та пред’явив до стягнення пеню, передбачену п. 7.2 договору, у сумі 6462,08 грн.

З огляду на те, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, позовні вимоги про стягнення пені у сумі 6462,08 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення інфляції у сумі 751,20 грн. та 3% річних у сумі 558,08 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розрахунок цих вимог доданий до позову.

Позивачем також було заявлено вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми позову та судових витрат.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Суд, розглянувши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням вищевказану заяву, вважає її такою, що не підлягає задоволенню у зв’язку з тим, що позивач не довів належними доказами наявність у відповідача коштів на рахунках в банках, крім того вказана заява заснована лише на припущеннях позивача стосовно того, що грошові кошти, які нібито є у відповідача, можуть зникнути, зменшитися за кількістю на момент винесення рішення господарським судом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 22; 32-34; 36; 43; 44; 49; 75; 82 - 85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Гранум”

(84180, м. Миколаївка, Слов’янський район, Донецька обл., вул. Щорса, 5; ; розрахунковий рахунок 2272 в філії відділення „Промінвестбанку” м. Слов’янськ, МФО 334561) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Цехаве Корм ЛТД” (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, секція „В” ( в літері „А”), офіс 126 Г; ; розрахунковий рахунок 2428 в ЗАТ „ОТП Банк”, МФО 300528) суму 67771,36 грн. (а саме: основний борг – 60000,00 грн., пеня – 6462,08 грн., 3% річних – 558,08 грн., інфляцію – 751,20 грн.), крім того витрати на сплату державного мита у розмірі 677,72 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 100,91 грн.

У судовому засіданні 18.03.2008 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Богатир К.В.