ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
15.01.08                                                                                           Справа № 6/102
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Скрутовський П.Д.

Слука М.Г.

розглянув апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго», м.Чернівці

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.11.2007р.

у справі № 6/102

за позовом Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго», м.Чернівці

до відповідача Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича, м.Чернівці

про відшкодування збитків 142232,42 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Кесарева Г.І.

від відповідача: Савосюк Н.П., Ларіонова Л.М

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05.11.2007р. у справі № 6/102 відмовлено в позові Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго», м.Чернівці до Чернівецького національного університету ім.Ю.Федьковича, м.Чернівці про відшкодування збитків 142232,42 грн.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив з того, що умовами укладеного сторонами договору про постачання теплової енергії в гарячій воді не передбачено проведення перерахунку спожитого тепла за підставами, зазначеними позивачем.

Скаржник, позивач у справі, з рішенням місцевого господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати з підстав неповного з»ясування та недоведеності обставин справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, позов задоволити, з мотивів викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, заперечення відповідача, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, що між міським комунальним підприємством "Чернівцітеплокомуненерго" (позивач) та Чернівецьким університетом ім. Ю.Федьковича (відповідач) був укладений договір № 208 від 19.09.2006р. "Про постачання теплової енергії в гарячій воді", згідно з умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а останній зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором - щомісячно. Облік споживання теплової енергії відповідачем проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом (опалення, гаряче водопостачання, пар на технологічні потреби).

Згідно з Додатком № 1 до договору позивач постачає відповідачу теплову енергію в гарячій воді на приміщення гуртожитків по вул.Стасюка, м.Чернівці. Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, в гуртожитках 1-2 та 3-4 по лічильникам типу "ПРЕМЕКС"; в гуртожитках 5-6 та перехід - "КАМЕКС"; лічильник типу "Аллотерм" на ФОК. Розмір оплати визначається відповідно з обсягами споживання за встановленими тарифами згідно з рішеннями № 188-23/05 від 25.11.2005р.та № 32/1 від 23.01.2007р.

Відповідно до довідки ТОВ НВП «Евріка» м.Чернівці відповідачу встановлені лічильники тепла на 4-х гуртожитках. Остання їх повірка проводилась у 2005 році.

За результатами повірки, засоби вимірювальної техніки визнано придатним і допущено до застосування (свідоцтво ДП "Сумистандарт-метрологія" за № 798 від 20.07.2005р.)

Однак, з початку опалювального сезону 2006-2007рр. позивачем була виявлена велика розбіжність в кількості спожитої теплової енергії обрахованої лічильниками різних марок, при приблизно однакових опалювальних площах.

Для з'ясування причин такого значного відхилення в 2007р. було проведено обстеження системи теплопостачання приміщень зазначених гуртожитків відповідача. За результатами перевірок було складено акти від 28.02.2007р. та 01.03.2007р., якими зафіксовано, що лічильники, встановлені на гуртожитку 1-2 та гуртожитку 3-4, не відображали реальне споживання теплової енергії, у зв'язку з чим було рекомендовано провести позачергову державну повірку або замінити лічильники тепла.

Для проведення аналізу роботи приладу обліку тепла було залучено незацікавлену сторону, а саме представника регіонального центру з енергозбереження. За результатом перевірки було зроблено висновок, що показники приладу обліку теплової енергії не відповідають дійсному споживанню та було запропоновано здійснити перерахунок витрат теплової енергії.

На підставі проведеного аналізу роботи приладів обліку тепла та висновків регіонального центру з енергозбереження було здійснено перерахунок споживання теплової енергії за жовтень 2006р. - березень 2007р. При розрахунку споживання теплової енергії гуртожитками 1-2 та 3-4 позивачем було донараховано відповідачу відповідно 424,76 Гкал. та 548,53 Гкал. В загальному додатково було донараховано 973,29 Гкал, що згідно з діючими тарифами становить 142232,42 грн. В лютому відповідачам було виставлено рахунок на донараховану суму і 12.03.2007р. направлена претензія.

При цьому свої вимоги щодо проведення перерахунку спожитої теплової енергії за період з жовтня 2006р. по березень 2007р. позивач мотивує пунктом III.5 Договору.

Відповідно до п.ІІІ.5 договору, при відсутності приладу обліку або при виході його з ладу кількість теплової енергії визначається енергопостачальною компанією (позивачем) як виняток, розрахунковим способом або по тепловому навантаженню згідно з додатком № 1.

Однак, відповідно до вказаного пункту договору кількість теплової енергії, що відпущена споживачу (відповідачу) визначається енергопостачальною організацією розрахунковим способом або по тепловому навантаженню при виході приладу обліку з ладу лише при несанкціонованому втручанні, порушенні пломб, механічному пошкодженні, закінченні терміну дії держповірки. Даний перелік є вичерпним.

Жодна з вище названих причин не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Умовами укладеного сторонами договору не передбачено проведення перерахунку спожитого тепла за підставами, зазначеними позивачем - за результатами проведеного аналізу та висновків регіонального центру з енергозбереження.

Позивач в апеляційній скарзі покликається на Правила технічної експлуатації систем теплопостачання комунальної енергетики України (п.10.7.7) і стверджує, що визначений договором перелік випадків перерахунку спожитої теплової енергії не є вичерпним.

Однак доводи позивача не заслуговують на увагу, оскільки дані Правила не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, а тому є нечинними і їх дія не поширюється на дані правовідносини.

Судом встановлено, що лічильники обліку споживання теплової енергії, з приводу роботи яких виник даний спір, були прийняти позивачем до експлуатації 05.10.2005р., що підтверджується актами № 32 та № 33 від 25.09.2005р. Термін державної повірки лічильників спливає у IIІ кварталі 2007р. З початку опалювального сезону 2006-2007 рр. і до 28 лютого 2007р. у позивача були відсутні претензії до відповідача з приводу обліку спожитої теплової енергії. Позивач щомісяця отримував плату за спожите тепло від відповідача і знав, яку кількість тепла споживає відповідач у гуртожитках, де встановлені прилади обліку тепла. Твердження позивача про те, «що два рази на рік представник джерела теплоти проводить експлуатаційну перевірку контрольно-вимірювальних приладів з метою своєчасного виявлення справності приладу обліку і що така перевірка повинна проводитися тоді, коли її потребує енергопостачальна організація»не має під собою правового обґрунтування, оскільки позивач мотивує це п.2.1.3 Тимчасових правил обліку споживання теплової енергії, які не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, а тому є нечинними. Окрім того, позивач не представив доказів того, що він мав намір під час опалювального сезону перевірити справність контрольно-вимірювальних приладів відповідача, а останній перешкодив реалізації його права на такі перевірки.

Твердження позивача про те, що участь представника Держенергонагляду є обов'язковою при допуску до експлуатації приладів обліку ґрунтується на тих же Тимчасових правилах.

Позивач в апеляційній скарзі наполягає на проведенні судової експертної повірки лічильників тепла «Премекс», що належать відповідачу в ДП «Чернівецький регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються зокрема такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Тобто серед переліку видів доказів відсутній такий як судова експертна повірка.

Статтею 41 ГПК України регламентовано призначення судової експертизи, а не судової експертної повірки. Таким чином, вимога позивач про проведення судово експертної повірки лічильників тепла не має під собою правового обґрунтування.

За таких обставин, виходячи з приписів ст.ст.33, 34 ГПК України, за якими кожна сторонами повинна належними і допустимими доказами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи те, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та відмови в позові не спростовано, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду.

Тому керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.11.2007р. у справі № 6/102 залишити без змін, а апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго», м.Чернівці –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Скрутовський П.Д.

Суддя                                                                                          Слука М.Г.