ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2008 р.

Справа № 15-33/26-05-1198

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя :                                                            Балух В.С.

Суддя :                                                                                Гладишева Т.Я.

Суддя :                                                                                Савицький Я.Ф.

Секретар судового засідання:                                                  Іоффе С.Б

За участю представників сторін:

Від позивача:

Жебріцька Т.В.

Від відповідача:

Фанін О.В.

Від ДКУ:

Танурков Р.Г.

Від ГУДК:

Танурков Р.Г.

Від прокуратури:

Лянна О.А.

Розглянув апеляційну скаргу ТОВ “Інтерконсалт”

на рішення господарського суду Одеської області від 26.11.2007р.

у справі № 15-33/26-05-1198

за позовом ТОВ “Інтерконсалт”

до Південної регіональної митниці

Державного казначейства України,

Головного управління державного казначейства України в Одеській області

за участю Прокуратури Одеської області

про стягнення 695 835 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтерконсалт” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Чорноморської регіональної митниці шкоди, яка згідно остаточних позовних вимог, складалася з 645 835 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що посадовою особою митного органу під час здійснення митного огляду автомобілю „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724, неправомірно було відмовлено у митному оформленні автомобілю, на підставі того, що у графі 33 ВМД було заявлено код УКТЗЕД -, який відповідає автотранспортному засобу на 11 посадочних місць, тоді як на думку митного органу, даний автомобіль призначений для перевезення 9 осіб та повинен бути віднесений до товарної підкатегорії УКТЗЕД . В підтвердження неправомірності дій посадової особи митного органу позивач посилався на рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2004р. по цивільній справі, порушеній за скаргою Кузьменко А.В., за яким дії начальника пасажирського відділу митного поста „Одеса-порт” Чорноморської регіональної митниці Солтовського С.Б. щодо відмови в оформленні та пропуску через митний кордон України автомобіля „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724 було визнано неправомірними.

Розрахунок останніх уточнених позовних вимог від 19.10.2007р. позивачем не було надано до суду першої інстанції, між тим із наданого позивачем до апеляційної скарги розрахунку вбачається, що матеріальна шкода складається з грошових коштів, стягнутих за рішеннями господарського суду Одеської області в результаті невиконання позивачем умов договорів купівлі-продажу, укладених в період з вересня по листопад 2004 року, за якими ТОВ „Інтерконсалт”, як продавець повинен був передати покупцям у власність автомобілі „HYUNDAI H-1 Starex”. Так, згідно наданого розрахунку за рішенням господарського суду Одеської області від 28.02.2005 р. по справі № 28/10-05-75 за позовом ТОВ ПКФ „Асскон ЛТД” матеріальна шкода позивача складає 21867,50грн., за рішенням господарського суду Одеської області від 02.03.2005 р. у справі № 33/15-05-863 за позовом МП ТОВ „Одеселектропастранс ЛТД” матеріальна шкода - 197663,52грн. Крім того, як посилався позивач, за невиконання укладеного з ТОВ КБ „Столиця” договору №04/04-К про надання кредиту на купівлю автомобілів, рішенням господарського суду Одеської області від 29.03.2005 р. у справі 25/53-05-2232 з ТОВ „Інтерконсалт” було стягнуто на користь банку 837 648,45 грн., з яких сума матеріальної шкоди позивача складає 137689,90грн. штрафних санкцій. До суми збитків також було включено плату за паркування автотранспорту на території Морського торговельного порту, згідно до виставленого рахунку на суму 7 600 грн. (а.с. 74 т. 1) та нараховані за результатами проведених на підприємстві позивача перевірок штрафні санкції: Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одесі - у розмірі 104393,06 грн., Управлінням пенсійного фонду України в Малиновському районі - у розмірі 1512,12грн. Також, до суми матеріальної шкоди позивачем було включено різницю між вартістю автомобілів за якою їх було ввезено та якою вона стала станом на 6.11.2006р., визначену у висновку спеціаліста №359 у сумі 91051,50грн. та 93186,12грн (а.с. 113 т. 3), упущену вигоду за договором №27/09-04 від 27.09.2004р. у сумі 72467грн. та упущена вигоду в зв'язку з знеціненням авто у сумі 577644, крім того, до матеріальної шкоди включено оплату на юридичні послуги, державне мито та витрати на ІТЗ судового процесу. Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи сума позовних вимог змінювалась, між тим вищезазначені підстави для їх нарахування залишались відповідно до вищевказаного переліку.

В процесі розгляду позову провадження у справі зупинялось ухвалою від 15.04.2005р. до вирішення пов'язаної з нею цивільної справи про визнання неправомірними дій посадової особи ЧРМ та 9.07.2007р. провадження у справі було поновлено.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.11.2007р. у задоволенні позову ТОВ “Інтерконсалт” було відмовлено. Приймаючи рішення суд виходив з того, що на момент вирішення спору відсутні будь які судові рішення, за якими визнано неправомірними дії посадових осіб Чорноморської регіональної митниці при проведенні митного оформлення автомобілю „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724, крім того, щодо стягнення моральної шкоди судом було зазначено, що її наявність не доведена позивачем належними доказами.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ “Інтерконсалт” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, між тим розрахунку заявлених позовних вимог у сумі 695 835 грн. до апеляційної інстанції також не було надано, а доданий до апеляційної скарги розрахунок суми позову на загальну суму шкоди у розмірі 1506892,72грн. не може бути прийнятий апеляційною інстанцією до уваги, оскільки зазначена сума не була предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення, виходячи з наступного:

15.06.2004 р. між фірмою „Faredan LLC” (США) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Інтерконсалт” був укладений контракт № 15/06-04 INT на поставку автомобілів марки „HYUNDAI H-1” (мікроавтобуси на 11 місць) у кількості 15 шт. на умовах CIF Одеса (Іллічівськ), Україна (а.с. 139-144 т. 3).

На виконання умов контракту, 08.07.2004р. відправником “Faredan LLC” із Туреччини на т/х "Каледонія", згідно коносаменту № 1 від 06.07.2004 р. (а.с. 104 т. 3), на адресу позивача - ТОВ "Інтерконсалт" було направлено 6 автомобілів „HYUNDAI H-1 Starex", в тому числі автомобіль „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724.

20.08.2004 р. до пасажирського відділу митного поста „Одеса-порт" Чорноморської регіональної митниці була подана вантажно-митна декларація № 500060000/4/020395 (а.с. 89 т. 1), згідно графи 31 якої був задекларований один мікроавтобус „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724, номер двигуна G4JS3914774, у графі 33 було заявлено код УКТЗЕД -, який відповідає автотранспортному засобу на 11 посадочних місць.

Між тим, господарським судом було встановлено, що в ході проведення митного огляду, у відповідності до вимог листа Держмитслужби України від 20.01.2000 р. № 21/1-175-ЕП, за яким даний код товару відноситься до переліку товарів групи ризику та листа ДМСУ від 07.05.2004 р. № 25/14-37/5859-ЕП, за яким визначено посилення контролю за правильністю класифікації усіх транспортних засобів, заявлених у товарних позиціях 8702, 8704 згідно УКТЗЕД, начальником пасажирського відділу митного поста "Одеса-порт" Чорноморської регіональної митниці Солтовським С.Б., відповідно до вимог п. 4 наказу ДМСУ від 21.10.2003 р. № 715, було прийнято рішення про проведення митного огляду із залученням посадових осіб ВБК та ПМП ЧРМ, в результаті якого було встановлено, що фактично в автомобілі „HYUNDAI H-1 Starex”, шасі № NLJWH7W04Z014724 розміщено 11 місць, два з яких вироблені із іншого матеріалу ніж останні 9 та встановлені кустарним способом, крім того було встановлено, що згідно маркування на автомобілі міститься інформація про дев'ять місць. Після встановлення зазначених обставин, подальше проведення митного оформлення автомобілю не здійснювалось.

Вважаючи, що митниця неправомірно відмовляє у здійсненні митного оформлення вантажу, засновник ТОВ "Інтерконсалт" - Кузьменко А.В. звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси зі скаргою про визнання дій начальника пасажирського відділу митного поста "Одеса-порт" Чорноморської регіональної митниці Солтовського С.Б. неправомірними.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2004 р. по цивільній справі, порушеній за скаргою Кузьменко А.В., визнано неправомірними дії начальника пасажирського відділу митного поста „Одеса-порт” Чорноморської регіональної митниці Солтовського С.Б. щодо відмови в оформленні та пропуску через митний кордон України автомобіля „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724 та зобов'язано Солтовського С.Б. здійснити митне оформлення і пропуск через митний кордон України зазначеного автомобіля у відповідності з кодом УКТ ЗЕД , також зобов'язано Солтовського С.Б. здійснити митне оформлення і пропуск через митний кордон України автомашин „HYUNDAI H-1 Starex”, отриманих за контрактом № 15/06-04 №№ шасі: NLJWWH7W64Z014919, NLJWWH7W24Z014720, NLJWWH7W44Z014721, NLJWWH7W64Z014722, NLJWWH7W84Z014723 у відповідності з кодом УКТ ЗЕД після виконанням декларантом ТОВ "Інтерконсалт" обов'язків, передбачених ст. 88 Митного кодексу України. При цьому судом допущено негайне виконання цього рішення.

В свою чергу, для з'ясування питання правильності заявленого у зазначеній ВМД коду товару, згідно з УКТЗЕД, та визначення кількості місць, встановлених заводом-виробником, ЧРМ звернулась 25.08.2004р. до Одеської регіональної торгово-промислової палати, якою 27.08.2004 р. було надано висновок № НП –8070 (а.с. 90 т. 1) про те, що на зазначеному транспортному засобі заводом-виробником передбачено 9 посадочних місць, включаючи місце водія та його слід класифікувати за кодом УКТЗЕД .

Крім того, рішенням відділу номенклатури та класифікації товарів Чорноморської регіональної митниці від 13.09.2004 р. № КТ-500-858-04 про визначення коду товару (а.с. 92 т. 1) було встановлено, що автомобіль „HYUNDAI H-1 Starex” шасі №NLJWH7W04Z014724 призначений для перевезення 9 осіб та віднесений до товарної підкатегорії УКТ ЗЕД .

На підставі зазначеного у відношенні директора ТОВ „Інтерконсалт” Маслова Г.В. 13.09.2004 року робітниками ЧРМ був складений протокол про порушення митних правил №1440/50000/04 (а.с. 124 т.3) за фактом декларування автомобіля „HYUNDAI H-1 Starex” та наданням документів, які містять неправдиві дані, що в свою чергу спричинило недоплату податків і зборів, встановлених законодавством, що є порушенням митних правил, які передбачені ст.ст. 352, 355 Митного кодексу України.

23.09.2004 р. Головним відділом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Одеській області була винесена постанова про порушення кримінальної справи № 261 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, по факту контрабандного переміщення через митний кордон України мікроавтобуса „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724, який було визнано речовим доказом на підставі постанови слідчого УСБУ в Одеській області від 04.11.2004 р. (а.с. 99 т.1) та залучено до матеріалів кримінальної справи № 261. Між тим постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2006 р. (а.с. 132 т.2) зазначену постанову про порушення кримінальної справи № 261 було скасовано.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.11.2004 р. (а.с. 16 т. 1) рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2004 р. по цивільній справі порушеній за скаргою Кузьменко А.В., було частково змінено, а саме: з резолютивної частини рішення виключено вказівку про зобов'язання начальника пасажирського відділу митного поста „Одеса-порт” Чорноморської регіональної митниці Солтовського С.Б. здійснити митне оформлення й пропуск через митний кордон України автомашин „HYUNDAI H-1 Starex”, отриманих за контрактом № 15/06-04 №№ шасі: NLJWWH7W64Z014919, NLJWWH7W24Z014720, NLJWWH7W44Z014721, NLJWWH7W64Z014722, NLJWWH7W84Z014723 у відповідності з кодом УКТ ЗЕД після виконанням декларантом ТОВ "Інтерконсалт" обов'язків, передбачених ст. 88 Митного кодексу України.

За результатами перегляду у касаційному порядку рішення Малиновського районного суду від 06.09.2004 р. та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 24.11.2004, ухвалою Верховного суду України від 23.11.2006р. зазначене рішення та ухвала були скасовані, а справа, порушена за скаргою Кузьменка Анатолія Васильовича про визнання неправомірними дій посадової особи Чорноморської регіональної митниці, направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

3.05.2007р. Малиновським районним судом м. Одеси було прийнято ухвалу, згідно якої, за клопотанням сторін, провадження по зазначеній цивільній справі, порушеній за скаргою Кузьменка Анатолія Васильовича про визнання неправомірними дій посадової особи Чорноморської регіональної митниці було закрито, у зв’язку з відсутністю предмета спору.

Крім того, постановою місцевого суду Малиновського району м. Одеси від 01.12.2006 р. (а.с.134-135 т. 3) адміністративне провадження відносно директора ТОВ „Інтерконсалт” Маслова Г.В. припинено у зв’язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, також судом постановлено автомобіль „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724, зазначений в протоколі про порушення митних правил № 1440/50000/04 від 13.09.2004 р., повернути його утримувачу без відшкодування витрат, понесених митним органом по даній справі.

Як вбачається із матеріалів справи, повернутий позивачу автомобіль „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724 пройшов митне оформлення 20.12.2006р., про що свідчить ВМД №500060000/6/006673 (а.с. 106 т. 3), за кодом товару УКТЗЕД , на якому і наполягав митний орган.

Крім того, ввезені за коносаментом № 1 від 06.07.2004 р. (а.с. 104 т. 3) на адресу позивача - ТОВ "Інтерконсалт" решта автомобілів „HYUNDAI H-1 Starex": шасі №NLJWH7W64Z014719, №NLJWH7W24Z014720, №NLJWH7W44Z014721, №NLJWH7W64Z014722, №NLJWH7W84Z014723, також пройшли митне оформлення 22.11.2006р. за кодом товару УКТЗЕД , про що свідчать наявні в матеріалах справи ВМД (а.с. 96-105 т.3).

Таким чином, можливо зробити висновок, що саме невірне зазначення позивачем коду товару стало підставою для відмови митним органом у митному оформленні вказаного автомобіля і настанням негативних наслідків для позивача, що виразились у понесених матеріальних збитках.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому, у відповідності до ст. 1172 цього кодексу, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, з наведених положень чинного законодавства України вбачається, що господарським судом зроблено обґрунтований висновок, що для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправної поведінки заподіювача шкоди; причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; а також наявність вини заподіювача шкоди. Наведені підстави деліктної відповідальності є загальними, оскільки їх наявність необхідна переважно для всіх випадків відшкодування шкоди. В свою чергу, відсутність одного із елементів складу цивільного правопорушення звільняє сторону від цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки її поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Чинним Господарським процесуальним кодексом, а саме ст. 32, встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. У ст. 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, згідно до ст 34 цього ж кодексу, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що надані позивачем докази, що містяться в матеріалах справи, не підтверджують наявність протиправної поведінки посадової особи митного органу, а відповідно і наявність шкоди та необхідного причинного зв'язку між діями вказаної особи відносно позивача і несприятливими наслідками для позивача, що виразилися в матеріальних і моральних збитках.

Враховуючи той факт, що на момент прийняття судом першої інстанції рішення по даній справі були відсутні будь які судові рішення, за якими дії посадових осіб Чорноморської регіональної митниці при проведенні митного оформлення автомобіля „HYUNDAI H-1 Starex” шасі № NLJWH7W04Z014724 були б визнанні неправомірними, суд обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність позивачем неправомірності дій посадових осіб Чорноморської регіональної митниці при здійсненні своїх повноважень, які б спричинили зазначену матеріальну та моральну шкоду. Також судом першої інстанції правомірно зазначено, що позивачем не доведено належним чином наявність моральної шкоди, яка виразилася, зокрема, у спричиненні шкоди іміджу підприємства та його діловій репутації.

Посилання позивача на наявність збитків, заподіяних внаслідок невиконання позивачем прийнятих на себе зобов’язань за укладеними у вересні-листопаді 2004 року договорами з ТОВ ПКФ „Асскон ЛТД”, МП ТОВ „Одеселектропастранс ЛТД” та Громадською організацією баскетбольним клубом „Хімік” щодо продажу вказаних автомобілів, обґрунтовано не прийняті господарським судом до уваги, оскільки сплачені покупцями грошові кошти за ввезені автомобілі, обґрунтовано були стягнуті за рішеннями господарського суду Одеської області від 28.02.2005 р. по справі № 28/10-05-75 (а.с. 22 т. 3), від 02.03.2005 р. у справі № 33/15-05-863 (а.с. 23-24 т. 3), які набрали законної сили. Між тим, як зазначено судом першої інстанції, доказів, що підтверджують сплату позивачем ТОВ ПКФ „Асскон ЛТД” і МП ТОВ „Одеселектропастранс ЛТД” стягнутих з нього грошових коштів на підставі зазначених рішень скаржником надано не було.

Під час розгляду скарги апеляційним судом було з'ясовано, що 12.02.2008р. господарським судом Одеської області було прийнято постанову у справі №7-32/131-05-5890 про визнання банкрутом ТОВ “Інтерконсалт”, за якою відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора, у відповідності до вимог Закону країни “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції представником позивача було надано пояснення, з яких вбачається, що грошові кошти за вказаним рішенням і досі не сплачені, в зв'язку із порушенням справи про банкрутство ТОВ “Інтерконсалт”.

Крім того, апеляційна інстанція зазначає, що позивачем не доведено наклежним чином в чому саме полягає зв’язок зазначених рішень із даною справою, оскільки з матеріалів справи вбачається, що із ввезених за коносаментом № 1 від 06.07.2004 р. на митну територію України автомобілів „HYUNDAI H-1 Starex” у кількості 6 штук, митне оформлення проводилось лише у відношенні одного автомобілю з шасі №NLJWH7W04Z014724, всі інші авто навіть не були заявлені до митного оформлення, в зв’язку з чим, підстави для стягнення з митного органу збитків за затримку автомобілів, які не надавались для митного оформлення, у позивача взагалі відсутні.

Господарським судом також правомірно зроблено висновок, що доводи позивача про завдання йому збитків, які пов’язані з неповерненням кредиту ТОВ комерційному банку „Столиця” за кредитним договором № 04/04-К від 22.06.2004 р. (а.с. 18-21 т. 1), укладеним між позивачем та банком до моменту надходження на адресу позивача автомобілів, не мають відношення до справи, оскільки укладення вказаного договору та невиконання позивачем прийнятих на себе зобов’язань за ним не пов’язано з тривалістю митного оформлення спірного автомобіля, адже саме невірне зазначення позивачем коду товару стало підставою для відмови митним органом у митному оформленні вказаного автомобіля.

Враховуючи викладене господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ “Інтерконсалт” та стягнення з відповідачів на користь ТОВ “Інтерконсалт” 695 835,00 грн. матеріальної і моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 26.11.2007 року у справі №15-33/26-05-1198 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                            В.С.Балух

Суддя:                                                                                Т.Я.Гладишева

Суддя:                                                                                 Я.Ф.Савицький