ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/85

20.03.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло»

До Споживчого товариства «Діамед»

Про стягнення 102 732,51 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

В засіданнях приймали участь представники:

Від позивача Борисенко Ю.В. –представник за довіреністю № 125 від 17.02.08.

Від відповідача Шмаюн К.М. –голова правління

Рішення прийнято 20.03.08. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошеними в судових засіданнях перервами з 12.02.08. по 06.03.08., з 06.03.08. по 20.03.08.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло»до Споживчого товариства «Діамед»про стягнення з відповідача 102 732,51 грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.08. порушено провадження у справі № 30/85, розгляд справи було призначено на 12.02.08. о 12-15.

В судовому засіданні 12.02.08. судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 06.03.08. о 10-30.

21.02.08. позивач уточнив позовні вимоги, подавши до суду відповідну заяву, згідно з якою просить суд стягнути з відповідача 72510,24 грн. - основного боргу, 5837,08 грн. - пені, 2175,31 грн. - 3% річних, 14059,74 грн. - інфляційних витрат.

Відповідач у поданому відзиві визнав вимоги щодо стягнення 88 440,33 грн., з яких: 69 450,04 грн. - основного боргу, 5 641,62 грн. - пені, 1 056,02 грн. - відсотків річних, 12 292,65 грн. - інфляційних витрат.

Щодо решти заявлених позовних вимог відповідач заперечує повністю та просить суд відмовити у позові в цій частині. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається зокрема на порушення позивачем п. 10.9 договору купівлі-продажу № 117-х від 02.01.07. та стверджує, що внаслідок того, що позивач не повідомив його про зміну банківських реквізитів, банком були повернуті кошти, перераховані з його боку позивачу на підставі платіжного доручення № 230 від 22.01.08.

В судовому засіданні 06.03.08. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву для виготовлення повного тексту рішення по справі № 30/85 до 20.03.08. о 14-15.

19.03.08. представником позивача через канцелярію суду було подано заперечення проти уточнення та пояснення до відзиву, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Аполло»не визнає розрахунок 3 % річних за користування чужими коштами строком в 185 днів; доведеність обставин, стосовно неповідомлення ТОВ «Аполлон»про зміну банківських реквізитів.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.07. між ТОВ «Аполло» до СТ «Діамед» був укладений договір купівлі-продажу № 117-х, згідно із яким позивач зобов’язався продати лікарські засоби та інші товари медичного призначення, а відповідач купити та оплатити товари на умовах даного договору.

Як вбачається з наданих суду доказів, на виконання умов договору ТОВ «Аполло» поставив, а СТ «Діамед»прийняв товар згідно накладних:

-          № 104-х від 03.04.07. на суму 2844,14 грн.

-          № 1403-х від 27.03.07. на суму 3009,08 грн.

-          № 1203-х від 21.03.07. на суму 1903,24 грн.

-          № 903-х від 15.03.07. на суму 4104,6 грн.

-          № 703-х від 13.03.07. на суму 960,96 грн.

-          № 603-х від 12.03.07. на суму 2421,91 грн.

-          № 1103-х від 20.03.07. на суму 3403,42 грн.

-          № 503-х від 05.03.07. на суму 2099,28 грн.

-          № 103-х від 02.03.07. на суму 3493,74 грн.

-          № 2002-х від 28.02.2007 р. на суму 5329,02 грн.

-          № 1702-х від 26.02.07. на суму 386,01 грн.

-          № 1102-х від 20.02.07. на суму 693,58 грн.

-          № 802-х від 16.02.07. на суму 5769,41 грн.

-          № 502-х від 12.02.07. на суму 2943,63 грн.

-          № 402-х від 07.02.07. на суму 4873,97 грн.

-          № 202-х від 02.02.07. на суму 2897,41 грн.

-          № 1501-х від 30.01.07. на суму 2733,78 грн.

-          № 1301-х від 26.01.07. на суму 3510,12 грн.

-          № 1201-х від 23.01.07. на суму 3923,72 грн.

-          № 1001-х від 18.01.07. на суму 2684,02 грн.

-          № 801-х від 17.01.07. на суму 3450,84 грн.

-          № 701-х від 15.01.07. на суму 2409,58 грн.

-          № 601-х від 11.01.07. на суму 1342,02 грн.

-          № 401-х від 09.01.07. на суму 1806,62 грн.

-          № 101-х від 03.01.07. на суму 3222,32 грн.

Судом встановлено, що оплата отриманого товару була здійснена відповідачем частково, сума заборгованості становить 69450,04 грн.

Згідно з п. 6.1 договору купівлі-продажу № 117-х від 02.01.07. розрахунок відповідачем за товар здійснюється на умовах відстрочки платежу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача. Підставою для оплати є даний договір, рахунок-фактура чи видаткова накладна.

Якщо в накладній на передачу товару продавець не вказав термін, до якого покупець повинен розрахуватися, розрахунок покупцем за товар проводиться на протязі 40 банківських днів після його прийняття.

З огляду на те, що СТ «Діамед»не надано суду доказів здійснення оплати у розмірі 69450,04 грн. за отриманий від ТОВ «Аполло» товар на підставі договору купівлі-продажу № 117-х від 02.01.07., вимоги ТОВ «Аполло» про стягнення з СТ «Діамед»заборгованості за вказаним договором у розмірі 69450,04 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги ТОВ «Аполло» про стягнення з СТ «Діамед»81742,69 грн. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1056,02 грн. 3% річних.

Також суд вважає, що на підставі п. 7.5 договору купівлі-продажу № 117-х від 02.01.07. СТ «Діамед»зобов’язане сплатити на користь ТОВ «Аполло»пеню у розмірі 5641,62 грн.

Позовні вимоги ТОВ «Аполло»щодо стягнення з СТ «Діамед 3060,2 грн. боргу не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивачем належними засобами доказування не доведено суду наявність заборгованості відповідача на вказану суму. Враховуючи відсутність заборгованості відповідача на вказану суму відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

В силу ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло» задовольнити частково.

2.          Стягнути з Споживчого товариства «Діамед» (м. Київ, вул. Григоровича-Барського, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аполло»(м. Київ, вул. Старовокзальна, 17, ) 81 742 (вісімдесят одна тисяча сімсот сорок дві) грн. 69 коп. –боргу з урахуванням індексу інфляції, 1 056 (одна тисяча п’ятдесят шість) грн. 02 коп. - 3% річних, 5 641 (п’ять тисяч шістсот сорок одна) грн. 62 коп. - пені, 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 40 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          В іншій частині в позові відмовити.

5.          Рішення вступає в законну силу після спливу десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                   Т.М. Ващенко