КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2008                                                                                           № 15/157(10/80)

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

за участю секретаря судового засідання:

представників сторін:

позивача: Лаухіна В.В. (дов. від 22.01.08 № 01/42-14Д);

відповідача: Левицька Л.Л. (дов. від 17.12.07 № 17/8167),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2007

у справі № 15/157(10/80)

за позовом                               Державного підприємства "Енергоринок"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія"

"Чернігівобленерго"

про                                                  стягнення 10475091, 83 грн.,

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.10.07 позов задоволений частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія” “Чернігівобленерго” (далі-відповідач) на користь Державного підприємства “Енергоринок” (далі-позивач) 427 грн. 27 коп. процентів річних, 3 768 грн. 10 коп. витрат від інфляції, 6 079 грн. 09 коп. штрафу, 163 грн. 54 коп. державного мита та 0,31 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 5419566 грн. 86 коп. основного боргу, 77214 грн. 92 коп. пені, 106662 грн. 21 коп. 3% річних, 460646 грн. 36 коп. інфляційних нарахувань, 126140 грн. 74 коп. 7% штрафу, 25500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки при прийнятті рішення були невірно застосовані ст. ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) та порушено ст. 33 ГПК України. Суд не прийняв до уваги як доказ наявності заборгованості відповідача акти звірки, оскільки зарахування сум переплат здійснювалося не відповідно до умов укладеного договору. Як зазначено в апеляційній скарзі, відповідачем визнавалась сума основного боргу, тому вимога позивача щодо стягнення основного боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є обґрунтованою і підлягає задоволенню відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Між Державним підприємством “Енергоринок” (ДПЕ за договором) та Відкритим акціонерним товариством “Енергопостачальна компанія” “Чернігівобленерго” (ЕК за договором) було укладено договір від 30.08.02 № 1144/01.

Згідно з п. 1.1. вищевказаного договору позивач зобов’язується продавати, а відповідач зобов’язується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

В пунктах 5.1., 5.4., 5.5. договору передбачено, що оплату за куплену електроенергію ЕК здійснює відповідно до Інструкції про порядок використання коштів Оптового ринку електричної енергії України (далі-ІВКОР) грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунки із спеціальним режимом використанням ДПЕ з поточних рахунків із спеціальним режимом використанням ЕК, відкритих відповідно до чинних нормативно-правових актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію, а також з інших рахунків ЕК; остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим з поточних або інших (крім поточного рахунку із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК. У цьому випадку ЕК зобов’язана обов’язково вказати призначення платежу; сума, яка була сплачена ЕК в розрахунковому місяці понад повну поточну оплату вартості електричної енергії, купленої ЕК у ДПЕ в цьому місяці (з урахуванням п. 5.4. цього договору), зараховується сторонами як погашення заборгованості ЕК перед ДПЕ за минулі періоди (починаючи з заборгованості з найдавнішим терміном виникнення) з урахуванням ПДВ, або зараховується як авансовий платіж.

24.10.03 сторонами укладено додаткову угоду № 1697/01 до договору.

Матеріали справи свідчать про відсутність у сторін розбіжностей щодо обсягу та вартості купленої у спірному періоді електроенергії.

Відповідач купував у позивача електричну енергію з серпня 2003 р. по грудень 2005 р. включно, що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії з серпня 2003 по грудень 2003 р., з січня 2004 р. по грудень 2004 р., з січня по грудень 2005 р., рахунками-фактурами, доказами про їх направлення відповідачу. Факт оплати вартості купованої електроенергії підтверджується реєстрами платіжних доручень Промінвестбанку про рух коштів по поточному рахунку із спеціальним режимом використання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано довідку про зарахування коштів, сплачених ВАТ “Чернігівобленерго” понад повну поточну вартість електроенергії, придбаної в ОРЕ, у період з грудня 2003 р. по вересень 2005 р. Довідкою підтверджуються дані відповідача про оплату понад повну поточну вартість електроенергії по місяцях, яка була зарахована позивачем, як погашення боргу за грудень 2000 р., а саме: березень 2004 р. – 1797702, 40 грн., квітень 2004 р. – 3245010, 50 грн., червень 2004 р. – 780354, 30 грн., липень 2004 р. – 128578, 48 грн., вересень 2004 р. – 630187, 94 грн., листопад 2004 р. – 1026276, 23 грн., лютий 2005 р. – 1596755, 05 грн., березень 2005 р. – 230351, 76 грн., квітень 2005 р. – 366303, 07 грн., а всього на суму 9801519, 73 грн.

Відповідно до рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.04 у справі № 12/21 за позовом Державного підприємства “Енергоринок” до ВАТ “Енергопостачальна компанія”“Чернігівобленерго”, яке набрало законної сили, позивачем стягувалась заборгованість за куплену електричну енергію на оптовому ринку за період з 01.12.00 по 30.11.01. В задоволенні позову в частині стягнення 14514364, 97 грн. боргу та пені відмовлено. З мотивувальної частини рішення вбачається, що відповідач взяті на себе зобов’язання щодо оплати вартості купленої електроенергії за період з грудня 2000 р. по листопад 2001 р. виконав у повному обсязі. При прийнятті рішення судом враховано, що відповідачем за період з грудня 2000 р. по листопад 2001 р. було сплачено 161494074, 37 грн. та в грудні 2001 р. сплачено 30958007, 55 грн., які зараховуються як оплата за період з грудня 2000р. по листопад 2001 р.

В рішенні не зазначено, що оплата в березні-квітні 2004 р. зараховується в погашення заборгованості за грудень 2000 р.

Таким чином, позивачем безпідставно було зараховано сплату понад поточної вартості купованої електроенергії за березень, квітень, червень, липень, вересень, листопад 2004 р., лютий-квітень 2005 р. як погашення боргу за грудень 2000 р.

У відповідності з п. 5.5. вищевказаного договору сума понад повну поточну оплату вартості електричної енергії у березні 2004 р. зараховується, як погашення заборгованості енергопостачальної компанії перед ДП “Енергоринок” за минулі періоди, починаючи з заборгованості найдавнішим терміном виникнення, тобто за січень і лютий 2004 р. з урахуванням ПДВ. Отже, переплатою 1797702, 40 грн. в березні 2004 р. повністю погашається заборгованість 1194862, 29 грн. за куповану електроенергію в січні і лютому 2004 року; 602840, 11 грн. підлягає зарахуванню як авансовий платіж наступних періодів.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 17.12.07 та від 14.01.08 було зобов’язано сторони провести звірку взаєморозрахунків за спірний період. Акт звірки взаємних розрахунків між ДП “Енергоринок” та ВАТ “Енергопостачальна компанія” “Чернігівобленерго” за продану з ОРЕ електроенергію в період з 01.12.03 по 31.12.05 станом на 01.12.07 свідчить про відсутність заборгованості у відповідача на грудень 2003 р. та грудень 2005 р.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення боргу.

Стосовно стягнення втрат від інфляції та 3% річних необхідно зазначити, що згідно з вищевказаним актом звірки безпосередньо у січні 2004 р. куплено електроенергії на суму 18962007,54 грн., сплачено 17690988,15 грн., недоплачено 1271019,39 грн., але з урахуванням переплати 542055, 38 грн. грудня 2003 р., сума недоплати за січень 2004 р. становить 728964, 01 грн. (1271019, 39 грн. – 542055, 38 грн. = 728964, 01 грн.).

У лютому 2004 р. куплено електроенергії на суму 17735146,06 грн., сплачено безпосередньо у лютому 17269247,78 грн., недоплачено 465898,28 грн., а з урахуванням 728964,01 грн. недоплати за січень, недоплачено 1194862,29 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з п. 5.4. договору, остаточний розрахунок за куплену електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється енергопостачальною компанією до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим. Отже, за куповану в січні електроенергію необхідно було розрахуватись включно до 14.02.04, за куповану електроенергію в лютому – до 14.03.04. Оскільки до 14.02.04, 14.03.04 розрахунок не здійснено, на суми несвоєчасно оплаченої електроенергії 728964, 01 грн., 1194862, 29 грн. нараховується інфляція, індекс якої становить 100,4%.

Згідно з розрахунком відповідача, не запереченого позивачем, сума інфляції за січень становить 2915, 86 грн., а сума річних 1822, 41 грн.

Сума інфляції за лютий становить 4779, 45 грн., а сума річних 2987, 16 грн.

Таким чином, загальна сума інфляції за січень та лютий складає 7695, 31 грн., а сума річних 4809, 57 грн.

Тому рішення в частині стягнення інфляції та річних підлягає зміні.

Пунктом 2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Державним підприємством “Енергоринок” пред’явлено позов у вересні 2006 р. Тобто, позовні вимоги стосовно стягнення пені та штрафу за січень і лютий 2004 р. пред’явлено з пропуском строку позовної давності.

Отже, в частині стягнення пені та штрафу рішення підлягає скасуванню.

За таких умов, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.07 у справі №15/157(10/80) підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства “Енергоринок” задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.07 у справі №15/157(10/80) змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

“Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія” “Чернігівобленерго” (14000, м. Чернігів, вул. Горького, 40, ) на користь Державного підприємства “Енергоринок” (01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 27, ) 7695 грн. 31 коп. – інфляційних втрат, 4809 грн. 57 коп. – 3% річних, 125 грн. 05 коп. державного мита, 0, 24 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.”

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія” “Чернігівобленерго” (14000, м. Чернігів, вул. Горького, 40, ) на користь Державного підприємства “Енергоринок” (01032, м. Київ, вул. Комінтерну, 27, ) 11 грн. 15 коп. державного мита за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду Чернігівської області .

5.Матеріали справи №15/157(10/80) повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді

07.03.08 (відправлено)