ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 грудня 2008 р.

№ 25/110

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. -головуючого,  Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних
представників:

позивача

відповідача

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного
товариства "Донецькобленерго" в особі Кіровських електричних мереж

на постанову

від 8 вересня 2008 року
Донецького апеляційного господарського суду

у справі за позовом

Відкритого акціонерного
товариства "Донецькобленерго" в особі Кіровських електричних мереж

до

Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи  ОСОБА_1

про

стягнення 53420,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року позивач
звернувся до господарського суду Донецької області з позовом  до відповідача про стягнення 53420,72 грн.,
посилаючись на те, що останній не виконує умов договору по оплаті спожитої
електроенергії.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 3 липня 2008 року (суддя Бойко І.А.), залишеним без змін
постановою Донецького апеляційного господарського суду від 8 вересня 2008 року
в позові відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
вказані судові рішення скасувати, як прийняті з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу від
відповідача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній
фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими
судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень норм
матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
між сторонами існують довготривалі відносини по постачанню та споживанню
електричної енергії.

14.11.2002 року позивачем було
здійснено перевірку обліку електроенергії на об'єкті відповідача, внаслідок
якої було складено акт -припис, у якому зазначені порушення в обліку та
запропоновано відповідачу в строк до 28.11.2002 року встановити прямоточний
електролічильник та підключити його проводом перетином 4мм2.

Відповідно до акта від 13.01.2003
року вказівки акта-припису були виконані та встановлено електролічильник  нового типу САЧ-199             зав.№ 004555 замість
електролічильника СА4У-И672 зав.№ 712964.

Вказані електролічильники
відрізняються тим, що на старому електролічильнику СА4У -И 672 зав. № 712964
значимими при здійсненні розрахунків з п'яти наявних на ньому цифр є чотири,
оскільки п'ята цифра є змінною; на
новому встановленому лічильнику - САЧ - 199 зав. № 004555 -з наявних
шести цифр,  значимими при здійсненні
розрахунків є  всі шість цифр.

Відповідачем, виходячи з аналогії
зняття даних обліку з лічильника СА4У- И 672
зав. № 712964, до розрахунку за електроенергію по новому лічильнику САЧ
- 199 зав. № 004555 бралися п'ять цифр, внаслідок чого у подальшому виникла
різниця у зазначенні показників.

10.02.2004 року між відкритим
акціонерним товариством "До-нецькобленерго" в особі директора
Кіровських електричних мереж Фоменко Валерія Григоровича, який діє на підставі
доручення № 90-04 від 01.01.2004 року (Енергопостачальник) та суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір на
постачання електричної енергії № 320.

На виконання умов зазначеного
договору позивач зобов'язався постачати відповідачу електричну енергію, а
відповідач, відповідно -сплатити
вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та
додатками до нього.

Пунктом 2.2.3 договору  № 320 від 10.02.2004 року відповідач
зобов'язався оплачувати електричну енергію відповідно до умов додатків         № 5  до договору "Порядок розрахунків за
електроенергію" та № 6 "Графік зняття показників засобів обліку
електричної енергії".

Актом прийому-передачі електричної
енергії СПД ОСОБА_1 від 01.02.2008 року
за січень 2007 року кількість
спожитої електроенергії  за
вказаним договором було зазначено 114145 квт, на підставі чого  енергопостачальною організацією було виписано
рахунок на суму 38216,60 грн.

Приймаючи рішення про відмову
позивачу в позові, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна
інстанція, виходив з того, що позивач не довів та документально не підтвердив
факт наявності заборгованості; правопорушення ПКЕЕ саме з боку відповідача  по справі; не надав документів передбачених
п.п.8 п.8.2 та п.3.18 ПКЕЕ, згідно яких постачальник електричної енергії не
проводив у межах компетенції методологічно-консультативну роботу з споживачем
та не здійснював контрольний огляд засобу обліку не рідше одного разу на шість
місяців.

Проте, з вказаними висновками
господарських судів попередніх інстанцій погодитись не можна враховуючи
наступне.

Розглядаючи даний спір та приймаючи
рішення у справі, господарські суди попередніх інстанцій не звернули уваги та
не дали належної правової оцінки тим обставинам, що заборгованість відповідача
перед позивачем згідно договору на постачання електроенергії №320 від
10.02.2004 року встановлена актом прийому-передачі електричної енергії СПД
ОСОБА_1 від 01.02.2008 року за січень 2008 року.

Поряд з цим, згідно заперечення на
позов від 18.06.2008 року СПД ОСОБА_1 визнав заборгованість. Проте, вважав, що
оскільки постачальником порушено вимоги п.3.18 Правил, згідно до вимог якого
електропередавальна організація не рідше одного разу на шість місяців має
здійснювати контрольний огляд засобу обліку з оформленням акта, позивачу
необхідно провести перерахунок за останні шість місяців  до складання акта і нарахувати
заборгованість.

Тому, висновки господарського суду
в тому, що  позивач не довів та
документально не підтвердив факт наявності заборгованості за договором визнати
законними та обгрунтованими не можна, оскільки вони спростовуються матеріалами
справи.

Не можна погодитись і з висновками
господарських судів попередніх інстанцій про відмову позивачу  в позові з підстав невиконання останнім
п.3.18 та 8.2 п.п.8 Правил, оскільки невиконання позивачем зазначених пунктів
Правил не може бути підставою для повного звільнення відповідача від своїх
зобов'язань за договором і відшкодування заборгованості за спожиту
електроенергію.

Суд не може погодитись, також, з
висновками господарських судів попередніх інстанцій і в тому, що акт
прийому-передачі спожитої електроенергії підписаний неуповноваженою особою,
оскільки почеркознавча експертиза зразків підпису не проводилась, а в акті
зазначено споживачем  СПД ОСОБА_1 та
підпис споживача засвідчений  печаткою,
як того вимагає п.7.5 договору.

За вказаних обставин, суд вважає,
що постанова апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду, як
прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права, не можуть
залишатись без змін і підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи
господарському суду необхідно врахувати наведене, більш повно та всебічно
з'ясувати обставини справи, суть позовних вимог і заперечень, їх
обгрунтованість, зібраним доказам дати правову оцінку та відповідно до вимог
закону вирішити спір.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110,
11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від               8
вересня 2008 року та рішення господарського суду Донецької області від           3 липня 2008 року скасувати,
частково задовольнивши касаційну скаргу.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Донецької області в іншому складі суду.

Головуючий, суддя                                                              В.Дерепа

Судді
Б.Грек

Л.Стратієнко