Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "26" лютого 2008 р. Справа № 11/2497

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Маріщенко Л.О.

судді

за участю представників сторін

від позивача Костіна Е.А. - дов. №26 від 18.01.2008р.

від відповідача не з'явився

Розглянувши справу за позовом Приватної виробничо-торгівельної фірми "Кріоліт-Дніпро" (м. Дніпропетровськ)

до ТОВ "Майстер - інвест" (м. Житомир)

про стягнення 12350,40 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованостів сумі 12350,40 грн. та судових витрат.

20.11.2007р. представником позивача подана заява-клопотання про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути пеню в розмірі 383,23 грн., інфляційні, річні та судові витрати. Зазначає, що відповідач з основним боргом розрахувався, однак після подання позовної заяви до суду.

Оскільки дана заява не суперечить вимогам ст.22 ГПК України, справа вирішується в межах уточнених позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав заявлених в позовній заяві.

Відповідачем в судовому засіданні від 15.11.2007р. було надано відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, хоча був повідомлений належним чином.

За таких обставин, відповідно до ст.75 ГПК України справа вирішується за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006р. між позивачем та відповідачем укладено Договір №36 на поставку товарів, відповідно до якого позивач зобов'язувався передати у власність відповідача, а відповідач зобов'язувався прийняти і вчасно оплатити товар в кількості та асортименті відповідно до заявки відповідача, за ціною визначеною у товаросупроводжувальних документах.

Відповідно до п.2.2 Договору, відповідач зобов'язувався оплачувати отриманий товар з відстроченням платежу до 14 календарних днів з моменту приймання товару.

Позивач зазначає, що повністю виконав своє зобов'язання, а саме згідно видаткової накладної №КД-0002278 від 13.05.2007р. поставив товар на суму 4104,28 грн., видаткової накладної №КД-0002738 від 10.06.20007р. на суму 6620,90 грн.

Однак, на його думку відповідач не виконав своє зобов'язання, провівши лише частковий розрахунок на загальну суму 5695,45 грн., з яких 2970,27 грн. відповідач оплатив залишок боргу по минулій видатковій накладній.

Таким чином, за розрахунками позивача, заборгованість відповідача на момент подання позовної заяви складала 8000,00 грн. по видатковим накладним №КД-0002278 від 13.05.2007р. та №КД-0002738 від 10.06.20007р.

Відповідно до п.7.1 Договору, за несвоєчасну або неповну оплату отриманого товару відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення.

З позовної заяви вбачається, що позивач нарахував відповідачу 4350,40 грн. пені.

Згідно уточнених позовних вимог, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 383,23 грн., 104,89 грн. 3% річних, 480,00 грн. інфляційних втрат.

Відповідач позовні вимоги заперечив, зазначив, що заборгованість в сумі 8000,00 грн. ним сплачена, відповідно платіжних доручень №863 від 19.10.2007р. на суму 3000,00 грн., №871 від 26.10.2007р. на суму 1000,00 грн., №890 від 09.11.2007р. на суму 4000,00 грн.

Вказує, що дана заборгованість є старою і оплачувалася за домовленістю сторін поступово.

Зазначає, що позивач ні разу не звертався з попередженням і не надавав претензій.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення представника позивача, господарський суд позовні вимоги задовольняє в частковому обсязі, враховуючи наступне.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст.628 ЦК України зміст Договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором поставки №26 від 01.01.2006р. сторони передбачили істотні умови, зокрема, розрахунок відповідача на протязі 14 днів з моменту приймання товару.

За приписом ст.509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи позивач повністю виконав своє зобов'язання, що підтверджується видатковими накладними від 13.05.2007р. за №КД-0002278 та від 10.06.2007р. за №КД-0002738. та довіреностями, згідно яких відповідач даний товар отримав.

Відповідач дану заборгованість не заперечив, зазначивши лише, що дану заборгованість погасив відповідно до платіжних доручень №863 від 19.10.2007р. на суму 3000,00 грн., №871 від 26.10.2007р. на суму 1000,00 грн., №890 від 09.11.2007р. на суму 4000,00 грн.

Однак дана заборгованість була сплачена після подання позивачем позовної заяви від 15.10.2007р.

Стосовно заперечення відповідача, щодо не направленням позивачем претензії, слід зазначити, що направлення претензії це є лише право позивача, а не його обов'язок.

За таких обставин, відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України, суд припиняє провадження в даній частині спору.

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, позивач зменшив позовні вимоги на 3381,49 грн.

Керуючись п.4 ст.80 ГПК України, суд припиняє провадження в даній частині позову.

На підставі п.7.1 Договору, ст.625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 383,23 грн., 480,79 грн. інфляційних втрат, 104,89 грн. 3%річних.

Господарський суд погоджується з розрахунками позивача в частині нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Заборгованість відповідача на день вирішення спору становить 968,91 грн., яка є обґрунтованою, такою, що підтверджується належними доказами і підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 22, 33, 49, 69,75, 82-85, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-інвест", 10003, м. Житомир, вул. Чехова, 1, код 25267477

на користь Приватної виробничо-торгівельної фірми "Креоліт-Дніпро", 49022, м. Дніпропетровськ, вул.Океанська, 4, код 21866583,

- 383,23 грн. - пені;

- 480,79 грн. - інфляційних втрат;

- 104,89 грн. - 3% річних;

- 89,69 грн. - державного мита;

- 85,69 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

3. В частині стягнення 11381,49 грн. припинити провадження.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття.

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу, відповідачу