ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№ 08/98-07 (15/426-05 (33/398-04)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Харківміськгаз” на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.10.2007р. та на рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2007р. у справі за позовом Дочірня компанія “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Харківміськгаз” про стягнення сум

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2004 р. Дочірня компанія “УКРТРАНСГАЗ” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі ДК “УКРТРАНСГАЗ”) пред’явила в господарському суді позов до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Харківміськгаз” (далі ВАТ “Харківміськгаз”) про стягнення 5353283,85 грн. заборгованості, 286412,48 грн. 3% річних, 641329,46 грн. інфляційних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договору №11-31 від 03.01.2002р. на транспортування природного газу.

У подальшому позивач неодноразово уточнював розмір позовних вимог, остаточний розмір яких становив: 1462344,08 грн. за надані послуги по транспортуванню природного газу у 2003р., у т.ч. 18547,80 грн. основного боргу, 282984,22 грн. пені, 801392,67 грн. інфляційних та 359419,39 грн. 3% річних за період з 11.02.2003р. по 12.12.2005р.

Справа розглядалася судома неодноразово.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.02.2006р. з відповідача на користь позивача було стягнуто 18547,80 грн. основного боргу, 277961,73 грн. пені, 801392,67 грн. інфляційних та 359419,39 грн. 3% річних. В частині стягнення пені в розмірі 5022,49 грн. відмовлено. Провадження в частині стягнення 3819196,04 грн. основного боргу та 304813,85 грн. пені припинено.

Відповідач оскаржив дане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.06.2006р. апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2006р. змінено, в стягненні 801392,67 грн. інфляційних та 359419,39 грн. 3% річних відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Дочірня компанія “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” оскаржила дану постанову в касаційному порядку.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2007р. касаційну скаргу було задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.06.2006р. та рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2006р. в частині позову про стягнення 277961,73 грн. пені, 801392,67 грн. інфляційних та 359419,39 грн. 3% річних, а також розподілу судових витрат скасовано і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду. В решті вказані судові рішення залишено без змін.

Заявою від 04.05.2007р. позивач уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача 916108,47 грн. пені, 797397,61 грн. інфляційних та 359419,39 грн. 3% річних.

Останнім рішенням господарського суду Харківської області від 26.06.2007р. (суддя Кононова О.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.10.2007р. (судді Істоміна О.А. –головуючий, Бабакова Л.М., Лакіза В.В.), позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 916108,47 грн. пені, 405635,99 грн. інфляційних та 121407,81 грн. 3% річних; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити або передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за укладеним між сторонами договором №11-31 від 03.01.2002р. на транспортування природного газу (далі –Договір) та додатковими угодами до нього №1 від 24.12.2002р., №3 від 13.08.2003р., №4 від 03.12.2003р., №5 від 25.05.2004р. позивач (Виконавець) зобов’язався здійснити транспортування природного газу в систему магістральних газопроводів до газорозподільчих станцій, для потреб населення, а відповідач (Замовник) зобов’язався оплатити послуги по транспортуванню газу.

Позивач свої зобов’язання за Договором виконав повністю, а відповідач, на момент подачі позову, мав заборгованість перед позивачем у розмірі 5353283,85 грн., а на момент розгляду справи у суді першої інстанції, з врахуванням подальших уточнень позовних вимог, заборгованість становила 18547,80 грн.

Дане сторонами не заперечувалось.

Відмовляючи у позові в частині стягнення інфляційних та 3% річних щодо боргу, який виник за транспортування природного газу за період січень-листопад 2003р. включно, суд обґрунтовано виходив з приписів Закону України від 08.10.1999р. “Про внесення змін до ст. 214 ЦК УРСР”, якими було визначено, що цей Закон не поширюється на правовідносини, що виникають з прострочення виконання грошового зобов’язання, пов’язаного з оплатою населенням комунальних послуг.

Крім того, судом було правильно застосовано положення ст. 625 ЦК України щодо боргу, який виник за транспортування природного газу у грудні 2003р., оскільки обов’язок по сплаті боргу в цій частині, згідно п. 6.2 Договору, виник з 10.01.2004р., тобто після набрання чинності ЦК України (01.01.2004р.), а тому обґрунтовано задоволено позов в частині стягнення 405635,99 грн. інфляційних та 121407,81 грн. 3% річних.

Правильно в цій частині з такими висновками погодився і суд апеляційної інстанції.

Проте з вирішенням судами спору в частині стягнення 916108,47 грн. пені повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 84 ГПК України та п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.76 №11 “Про судове рішення” (із змінами та доповненнями) мотивувальна частина рішення повинна мати встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Визнаючи ці та відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Мотивувальна частина рішення повинна мати посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначені права та обв’язки сторін у спірних правовідносинах.

Згідно ч. 1 ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2007р. увагу суду було звернуто на необхідність з’ясування питання про те, чи впливає на стягнення пені набрання чинності Законом України “Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію” з 01.07.2003р., з огляду того, що транспортування природного газу відбувалось у період січень –грудень 2003р.

Втім суд, під час нового розгляду справи, обмежився лише вказівкою на неналежність наданих відповідачем доказів, а тому не прийняв їх як докази по справі.

Разом з тим, відповідно до припису ч. 1 ст. 38 ГПК України якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Не усунув наведеного і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, ухвалені судові рішення в частині позову про стягнення 916108,47 грн. пені, а також щодо розподілу судових витрат не можна визнати законними і обґрунтованими, а тому вони в зазначеній частині підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи в згадуваній частині суду слід врахувати наведене, з’ясувати дійсні обставини справи, обґрунтованість вимог позивача і заперечень відповідача і, в залежності від встановленого та вимог закону, вирішити спір.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Харківміськгаз” задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.10.2007р. та рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2007р. в частині позову про стягнення 277961,73 грн. пені, а також розподілу судових витрат скасувати і справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

В решті вказані судові рішення залишити без змін.

Головуючий В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук