СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

31 січня 2008 року

Справа № 2-10/18873-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді                                                  Маслової З.Д.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Фенько Т.П.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Хабібуліна Людмила Олександрівна, довіреність № 05Д від 08.01.08;

третьої особи: Сазонов Олександр Вікторович, посвідчення № 1 від 04.04.07;

розглянувши апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України в АР Крим та місті Севастополі на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Тітков С.Я.) від 02 серпня 2007 року у справі № 2-10/18873-2006А

за позовом           ПП "Алексєєв С.Н." (вул. Фрунзе, буд. 1, кв. 15, Щолкіне, Ленінський р-н, АР Крим, 98213)

до           Фонду майна Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська, 17, Сімферополь, АР Крим, 95015)

третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України в АР Крим та місті Севастополі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (пл. Повсталих, 6, Севастополь, 99008)

про визнання недійсними наказів

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Алексєєв С.М.” 30 жовтня 2006 року звернулося до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до фонду майна АР Крим, Міністерства промислової політики України про визнання недійсними наказів Фонду майна АР Крим за №№437 від 16 червня 2006 року та №494 від 12 липня 2006 року на підставі статей 13, 14 Закону України „Про оренду державного і комунального майна” від 10 квітня 1992 року за №2269-Х11.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Фонд майна АР Крим в процесі підготовки до приватизації бази відпочинку „Азов”, що не увійшла до статутного фонду ВАТ „Феодосійська суднобудівна компанія „Море”, створеного в процесі корпоратизації, порушив права орендаря:

·          порушені строки передприватизаційної підготовки підприємства до приватизації;

·          приватизація не була узгоджена з Міністерством промислової

політики України;

·          порушено право орендаря на викуп бази відпочинку „Азов”;

·          оголошенням 27 вересня 2006 року у газеті „Відомості приватизації” №37 (426) про продаж бази відпочинку „Азов” на аукціоні, не надано про неї повної інформації , так як у складі вартості майна не вказана частка орендаря. Крім того, до складу вартості бази ввійшло майно, яке передане ПП „Алеексєєв С.М.” за договором оренди від 14 квітня 2004 року та і зведене за власні кошти орендаря, що є його власністю (а.с. 3-5 том 1).

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечував, посилався на те що згідно п. 51 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, орендарю надається право викупу тільки нерухомого орендованого майна - будівлі, споруди, приміщення. В оренду ж ПП "Алексєєв С.М." передано цілісний майновий комплекс, до складу якого входять не тільки необоротні активи, але також і оборотні активи і зобов'язання (а.с. 31-32, том 1).

Постановою господарського суду АР Крим від 02 серпня 2007 року позов задоволено. Визнано недійсними та скасовані накази Фонду майна АР Крим від 16 червня 2006 року за № 437 «Про прийняття рішення з приватизації державного майна - бази відпочинку «Азов», що не ввійшла до статутного фонду ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море», переданої в користування за договором оренди приватному підприємству «Алексєєв С.М.» та наказу від 12 липня 2006 року за № 494 «Про внесення змін до наказу Фонду майна АР Крим від 16 червня 2006 року за № 437»в частині способу приватизації і зобов'язати Фонд майна АР Крим здійснити його приватизацію шляхом викупу. Стягнуто з ПП «Алексєєв С.М.» несплачені витрати на проведення експертизи в сумі 4009,35 грн. Повернуто ПП «Алексєєв С.Н. 85,85 грн. судових витрат (а.с. 24-25, том 3).

В апеляційній скарзі третя особа, яка була залучена ухвалою апеляційного суду від 09 січня 2008 року, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України в АР Крим та місті Севастополі просить постанову суду скасувати, як прийняту в порушення норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта у судовому засіданні 31 січня 2008 року доводи апеляційної скарги підтримав. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою.

Представник Фонду майна проти апеляційної скарги заперечував, вважає постанову суду законною.

Позивач у судове засідання не з’явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повідомлення у матеріалах справи.

Відповідно до пункту 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності не з’явившогося представника позивача.

Судова колегія, відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи, вислухавши представників апелянта та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 квітня 2004 року між Фондом майна АР Крим та ПП „Алексєєв С.М.” укладено договір оренди державного майна –цілісного майнового комплексу бази відпочинку "Азов", який не увійшов до статутного фонду ВАТ „Феодосійська суднобудівна компанія „Море”, створеного в процесі корпоратизації (а.с 8-10, том 1).

Листом № 08-09/5746 від 15 липня 2004 року Фондом майна АР Крим було дано дозвіл ПП "Алексєєв С.М." на проведення протизсувних робіт, капітального ремонту підлог і крівлі будинків, утеплення будинків каменем, а також на будівництво туалету, згідно проектно-кошторисної документації (а.с. 15, том 1).

З тексту позову випливає, що ПП "Алексєєв С.М." за рахунок власних коштів проведено вищезгадані роботи, вартість яких перевищує 25% залишкової вартості бази відпочинку "Азов".

Фондом майна АР Крим 14 липня 2006 року на адресу ПП "Алексєєв С.М." були направлені накази № 437 від 16 червня 2006 року та № 494 від 12 липня 2006 року, відповідно до яких прийнято рішення про приватизацію бази відпочинку "Азов" шляхом продажу на аукціоні (а.с. 12-13, том 1).

ПП "Алексєєв С.М." вважав, що вказані накази порушують його права, посилався на те, що пунктом 51 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки передбачено право орендаря на викуп, у разі проведення ним невід'ємних поліпшень на суму, що перевищує 25 % залишкової вартості майна.

27 вересня 2006 року було опубліковано оголошення про продаж на аукціоні об'єкту державної власності - бази відпочинку "Азов", до складу якого увійшло майно, передане ПП "Алексєєв С.М." за договором оренди і майно, побудоване за рахунок коштів орендаря і яке є його власністю (а.с. 11, том 1).

Як вказано вище, 14 квітня 2004 року сторони уклали договір оренди бази відпочинку «Азов» як цілісного майнового комплексу.

16 червня 2006 року орендодавець прийняв рішення про приватизацію бази відпочинку «Азов», як об'єкта, віднесеного до групи «Ж», приватизація якого здіснюється шляхом продажу на аукціоні, прийнявши наказ № 437.

Наказом № 494 від 12 червня 2006 року до наказу № 437 внесені зміни, згідно яких інвентаризація майна об'єкта, який приватизується, покладена на директора орендаря Алексєєва С.Н.

Судова колегія вважає, що висновок господарського суду про порушення прав орендаря при прийнятті рішення про приватизацію бази відпочинку «Азов», а також віднесення об'єкту приватизації до групи "Ж" (приватизація шляхом продажу на аукціоні) замість групи «А» (приватизація шляхом викупу), є помилковими.

Відповідно до пунктів 1 та 6 частини 5 Закону України "Про Державну програму приватизації" від 18 травня 2000 року за №1723-111, класифікація об'єктів приватизації здійснюється з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації відповідно до цієї Програми:

Група "А" - цілісні майнові комплекси державних, орендних підприємств та структурні підрозділи підприємств, виділені у самостійні підприємства (далі - цілісні майнові комплекси підприємств), у тому числі у процесі реструктуризації державних підприємств із середньообліковою чисельністю працюючих до 100 осіб включно або понад 100 осіб, але вартість основних фондів яких недостатня для формування статутних фондів відкритих акціонерних товариств (далі - ВАТ), а також готелі, об'єкти санаторно-курортних закладів та будинки відпочинку, які перебувають на самостійних балансах; окреме індивідуально визначене майно (в тому числі таке, яке не увійшло до статутних фондів ВАТ, будівлі, споруди та нежилі приміщення, майно підприємств, ліквідованих за рішенням господарського суду, та майно підприємств, що ліквідуються за рішенням органу, уповноваженого управляти державним майном); майно підприємств, які не були продані як цілісні майнові комплекси.

База відпочинку "Азов" приватизується як цілісний майновий комплекс.

Група "Ж" - незалежно від вартості об'єкти охорони здоров'я, освіти, культури, мистецтва та преси, фізичної культури і спорту, телебачення та радіомовлення, видавничої справи, а також об'єкти санаторно-курортних закладів, профілакторії, будинки і табори відпочинку (за винятком об'єктів санаторно-курортних закладів і будинків відпочинку, які перебувають на самостійних балансах), у тому числі об'єкти соціально-побутового призначення, що перебувають на балансі підприємств, у разі їх невключення до складу майна, що передається в комунальну власність або приватизується, крім об'єктів, які не підлягають приватизації відповідно до статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно висновку експерта № 415 від 20 червня 2007 року, фактична сума на здійснення невіддільних поліпшень орендованого нерухомого майна - цілісного майно комплексу бази відпочинку «Азов» складає 163919,00 грн. з ПДВ, без ПДВ –136599,00 грн. Частка фактичної суми невіддільних поліпшень орендованого майна від остаточної (відновною за вирахуванням зносу) за даними бухгалтерського обліку складає 57%.

Частка фактичної суми невіддільних поліпшень орендованого майна, ухваленої експертом, складає 27 % (а.с. 3-249, том 2).

В апеляційній скарзі Регіональне відділення Фонду держав ного майна в АР Крим та м. Севастополі вказує, що судом першої ін станції прийнято рішення з порушенням норм процесуального права, що відобразилося у перевищенні судом повноважень в частині вирішення способу приватизації майна, розглядом спору за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, замість Господарського процесуального кодексу України, порушені права юридичної особи, яка не залучена до участі у справі.

Судова колегія погоджується з даним твердженням апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 1 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України в АР Крим та місті Севастополі (далі - РВ ФДМУ) та наказів Фонду державного майна України від №№ 38-р від 28 лютого 2007 року та 933 від 15 червня 2006 року, відділення в межах повно важень, визначених Фондом, здійснює державну політику у сфері прива тизації майна, що перебуває у загальнодержавній власності, а Фонд майна АР Крим відносно майна, що знаходиться у комунальній власності у власно сті АР Крим.

Згідно наказу Фонду державного майна України від 15.06.2006 р. № 933 «Щодо надання РВ ФДМУ по м. Севастополю повнова жень по здійсненню приватизації об'єктів групи "А" та незавершеного будівництва державної власності, які розташовані на території АРК», Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Севас тополю надані повноваження зі здійснення приватизації об'єктів групи "А" та незавершеного будівництва державної власності, які розташовані на території АРК.

Регіональне відділення Фонду державного майна України в АР Крим та м. Севастополі вважає, що єдиним належним Продавцем державного майна, роз ташованого на території Автономної Республіки Крим у тому числі дер жавного майна цілісного майнового комплексу бази відпочинку «Азов», що не ввійшла до статутного фонду ВАТ «Феодосійська суднобудівельна компанія «Море», переданої в користування за договором оренди приватному підприємству «Алексєєв С.М.» є регіональне відділення Фонду державного майна України в АР Крим та м. Севастополі, яке повноважене укладати договори купівлі-продажу державного майна.

Відповідно частинам 1 та 2 Закону України «Про приватизацію державного майна», Державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні. Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим діють на підставі Закону України "Про Фонд державного майна України", цього Закону, інших законів України з питань приватизації.

Відповідно до вимог пункту 6 статті 7 вказаного Закону, органи приватизації в Автономній Республіці Крим діють у межах повноважень, визначених Фондом державного майна України, і повноважень, делегованих Верховною Радою АР Крим щодо розпорядження майном, що належить Автономній Республіці Крим.

Згідно пункту 2 Наказу Фонду державного майна України від 21 лютого 2007 року № 38-р "Про орган приватизації в Автономній Республіці Крим регіональному відділенню Фонду державного майна України в Автономної Республіці Крим та м. Севастополі надані повноваження по здійсненню політики у сфері управління, приватизації та оренди майна, що знаходяться на території Автономної Республіки Крим та нале жить до державної власності.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про приватизацію державного майна", приватизація державного майна здійснюється шляхом: продажу об'єктів приватизації на аукціоні, за конкурсом; продажу акцій (часток, паїв), що належать державі у господарських товариствах, на аукціоні, за конкурсом, на фондових біржах та іншими способами, що передбачають загальнодоступність та конкуренцію покупців; продажу на конкурсній основі єдиного майнового комплексу державного підприємства, що приватизується, або контрольного пакета акцій відкритого акціонерного товариства при поданні покупцем документів, передбачених частиною першою статті 12 цього Закону; викупу майна державного підприємства згідно з альтернативним планом приватизації.

Крім того, відповідно до пункту 3 Рекомендацій Президії Вищого гос подарського суду України від 27 червня 2007 року № 04-5/120, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами гос подарської діяльності, а також спори, пов'язані з приватизацією дер жавного та комунального майна (крім спорів про приватизацію держав ного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів прива тизації .

Позовна заява оформлена за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, розглянута судом першої інстанції за нормами цього ж процесуального закону, в той час, як повинна розглядатися за нормами Господарського процесуального кодексу України, так як спір йде про право на майно і спосіб приватизації його.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 203 Кодексу адміністративного су дочинства України, постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на те, що предмет спору у даній справі пов’язаний з реалізацією права на користування державним майном на умовах оренди з подальшою приватизацією цього об’єкта, тобто спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер, даний спір не є публічно-правовим, на який поширюється компетенція адміністративних судів, а підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Стаття 30 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачає, що спори щодо приватизації державного майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Вказаної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України що підтверджується з рекомендаціями вказаного суду № 04-5/120 від 27 червня 2007 року.

З огляду на зміни і доповнення, внесені до Господарського процесуального кодексу України згідно з Законом України від 15 грудня № 483-V „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів”, зокрема до частини 2 статті 1 та 12 цього Кодексу, справи у спорах, пов’язаних з приватизацією державного майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду) підвідомчі господарським судам. За змістом і направленістю вказаного закону його прийняття не виключає розгляду місцевими і апеляційними господарськими судами у встановленому законом порядку справ у спорах про визнання недійсними актів державних та інших органів, підприємств і організації, які не відповідають законодавству і порушують права та охоронювані законом інтереси підприємств та організації. Господарському суду підвідомчі спори про визнання недійсним лише таких актів державних та інших органів, підприємств і організацій, які не відповідають законодавству і порушують права та охоронювані законом інтереси підприємств та організації і тягнуть для позивачів певні правові наслідки.

До компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: про оскарження суб’єктом господарювання дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб’єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов’язані з відносинами, врегульованими господарським договором.

У даному конкретному випадку наслідком скасування наказів Фонду державного майна України, для позивача є реалізація господарських правовідносини з подальшим укладенням договору купівлі-продажу товару з аукціону, а так як суд прийняв 02 лютого 2007 року рішення, яке зачіпає права і обов'язки РВ ФДМУ в АР Крим ті м. Севастополі без залучення його до участі у справі, постова суду підлягає скасуванню.

Таким чином, спірні правовідносини повинні бути розглянутими за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічної точки зору додержується Вищий адміністративний суд України у конкретній справі за № 2-17/14628-05А.

Згідно вимог пункту 1 статті 157 Кодексу адміністративного су дочинства, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, судова колегія скасовує постанову господарського суду та закриває провадження у справі.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 4 частини 1 статті 198, пунктом 4 частини 1 статті 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу третьої особи на стороні відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України в АР Крим та місті Севастополі задовольнити.

2. Постанову господарського суду АР Крим від 02 серпня 2007 року у справі № 2-10/18873-2006А скасувати.

3. Провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції, за наслідками перегляду, набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                              підпис                    З.Д. Маслова

Судді                                                            підпис                    В.А. Лисенко

підпис                    Т.П. Фенько