КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2008                                                                                           № 30/422

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача – Танасійчук Т.Б. – юрист

від відповідача-1 – Авдієнко С.В. – юрист

від відповідача-2 – Авдієнко С.В. – юрист

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київська міська рада

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.11.2007

у справі № 30/422

за позовом                               ЗАТ "Любава"

до                                                   Київська міська рада

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

про                                                  визнання укладеним договору купівлі-продажу земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство “Любава” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимоги до Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про:

- визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки таким, що укладено на умовах, викладених в проекті Договору купівлі-продажу земельної ділянки, який надіслано відповідачу-1 05.09.07.;

- зобов’язання відповідача-2 видати Державний акт на земельну ділянку та зареєструвати його.

06.11.07. представником позивача було подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої ЗАТ “Любава” просить суд визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки таким, що укладений на умовах, запропонованих позивачем.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.11.2007р. у справі №30/422 позовні вимоги позивача було задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду Київська міська рада звернулась з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегією встановлено наступне:

Закрите акціонерне товариство “Любава” є орендарем земельної ділянки загальною площею 22 491 кв. м, що розташована по вул. Семена Скляренка, 9 в Оболонському районі м. Києва відповідно до п.5 Рішення Київської міської ради № 299/1733 від 14.03.02. „Про оформлення права користування земельними ділянками” та Договору оренди земельної ділянки.

За твердженням позивача, після винесення Рішення Київської міської ради № 299/1733 від 14.03.02. та до укладення Договору оренди земельної ділянки Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) неодноразово пропонувало Закритому акціонерному товариству “Любава” викупити земельну ділянку, що розташована по вул. Скляренка, 9 в Оболонському районі м. Києва. Тобто, на думку позивача, йому було надано оферту, без зазначення часу на відповідь, з пропозицією укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, якою користується позивач.

У 2007 році чергову пропозицію Головного управління земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про викуп земельної ділянки позивач вирішив акцептувати, для чого керуючись Рішеннями Київської міської ради від 08.07.99. N 355/456 “Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення в м. Києві” та від 14.03.02. № 304/1738 “Про затвердження тимчасового порядку продажу земельних ділянок в м. Києві” позивач надіслав на адресу Київського міського голови клопотання, відповідно до якого просив продати земельну ділянку, що розташована по вул. Семена Скляренка, 9 в Оболонському районі м. Києва. Дане клопотання було зареєстровано Київською міською радою 03.07.07. за № 40278.

З метою укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки та на підставі укладеної 30.08.07. між Закритим акціонерним товариством “Любава” та Уповноваженою особою Київської міської ради – Начальником Головного управління земельних ресурсів Угоди №94 (про сплату авансового внеску в рахунок оплати вартості земельної ділянки, розташованої у Оболонському районі м. Києва за адресою вул. Семена Скляренка, 9) позивачем також було здійснено оплату авансу в розмірі 1 292 737, 79 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 779 від 11.09.07.

Проте, позивач зазначає, що станом на день подання позову до суду від Київської міської ради рішення про відмову в продажу земельної ділянки Закритому акціонерному товариству “Любава” не надходило. Однак відповідач порушує строки розгляду питання щодо передачі ЗАТ “Любава” за договором купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Скляренка, 9 загальною площею 2,2491 га.

У зв’язку з цим позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Скляренка, 9 загальною площею 2,2491 га. таким, що укладено на умовах, викладених в проекті Договору купівлі-продажу земельної ділянки.

При винесенні рішення про задоволення позовних вимог позивача Господарський суд прийшов до висновку про те, що оскільки позивачем було дотримано законодавство щодо порядку укладення договорів, а також виконано свої зобов’язання по Угоді про сплату авансового внеску № 94 від 30.08.07. у повному обсязі, Київською міською радою було порушено строки розгляду питання щодо продажу позивачу спірної земельної ділянки, а також переважне право позивача на укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про те, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та не відповідає нормам чинного законодавства, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування і державні органи приватизації відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземним державам відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України „Про столицю України місто - герой Київ" Київська міська рада має право визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів. На підставі зазначеного закону Київська міська рада своїм рішенням від 14.03.02 №304/1738 визначила тимчасовий порядок продажу земельних ділянок в м. Києві.

Відповідно до п. 2.7. тимчасового порядку продажу земельних ділянок в м. Києві, рішення Київської міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Обов'язковість наявності рішення про продаж земельної ділянки також встановлюється ч.3 ст. 128 Земельного кодексу України.

Частина 6 ст. 128 Земельного кодексу України також передбачає, що підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки є рішення відповідної ради або державного органу приватизації про продаж земельної ділянки.

Відповідно до п.2.2 тимчасового порядку продажу земельних ділянок в м. Києві, Рішення про продаж земельної ділянки приймається на підставі підготовленого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) проекту рішення Київради про продаж земельної ділянки, погодженої Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) технічної документації з продажу земельної ділянки та звіту про експертну грошову оцінку.

Оскільки Регламентом Київської міської ради встановлено, що Київська міська рада проводить роботу сесійно, питання про продаж земельної ділянки підлягає обов'язковому розгляду на пленарному засіданні Київської міської ради.

Однак, як свідчать матеріали справи, проект рішення Київради про продаж земельної ділянки, технічна документація з продажу земельної ділянки та звіт про експертну грошову оцінку на розгляд пленарного засідання Київської міської ради не надходили, тому рішення про продаж земельної ділянки позивачу прийнято не було.

Таким чином, укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки за відсутності відповідного рішення Київради про продаж земельної ділянки позивачу суперечить вимогам чинного законодавства та є порушенням норм Земельного кодексу України та тимчасового порядку продажу земельних ділянок в м. Києві.

Крім того, звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки позивачу не затверджувався, а оскільки ціна продажу земельної ділянки визначається на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, судом безпідставно визначено ціну продажу земельної ділянки в договорі.

Колегія також відзначає, що рішенням суду першої інстанції в якості ціни продажу земельної ділянки взято нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що суперечить нормам Земельного кодексу України, Закону України „Про оцінку земель” та п.2.2 тимчасового порядку продажу земельних ділянок в м. Києві.

Крім того, пунктом 2 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06. 01 № 02-5/743 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом права власності на землю і землекористування” визначено, що оскільки вирішення питань про передачу землі у власність чи користування є виключним правом ради як суб'єкта права власності на землю, заяви зацікавлених осіб про зобов'язання відповідної ради передати земельну ділянку у власність або користування задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовна вимога позивача про визнання укладеним договору купівлі- продажу земельної ділянки за відсутності відповідного рішення Київради про продаж земельної ділянки є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Що стосується висновку суду першої інстанції про те, що виконання позивачем умов угоди авансу №94 свідчить про бажання Київради укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: вул. С. Скляренка, 9 в Оболонському районі м. Києва, колегія відзначає наступне.

Відповідно до п.1.1. угоди №94 позивач сплачує в рахунок оплати вартості земельної ділянки аванс у розмірі 15 % від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Сплата авансового внеску в рахунок оплати вартості земельної ділянки проводиться виключно на підставі зазначеної угоди.

Таким чином, наявність угоди авансу №94 не тягне за собою для відповідача-1 обов'язку укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки проведення оплати авансу здійснювалось позивачем виключно на підставі зазначеної угоди. Крім того, Київська міська рада не була стороною даної угоди. А визначення вартості земельної ділянки відповідно до п.1.1. угоди авансу №94 було здійснено на підставі нормативної грошової оцінки, що є порушенням нормам Земельного кодексу України, Закону України „Про оцінку земель” та п.2.2 тимчасового порядку продажу земельних ділянок в м. Києві.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку про те, що рішення господарського суду м. Києва від 13.11.2007р. є необґрунтованим та не відповідає дійсним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради задовольнити.

2. РішенняГосподарського суду м. Києва від 13.11.2007р. у справі №30/422 скасувати.

3. В задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Матеріали справи №30/422 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

14.02.08 (відправлено)