КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

05.11.08 р.                                                                                          № 02-16/2068

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді          Поліщука В.Ю. (доповідач по справі),

суддів:                              Агрикової О.В.,

Зеленіної Н.І.,

при секретарі судового засідання Олійник О.Л.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Уманьводоканал»,

на рішення Господарського суду Черкаської області від 3.09.2008 року,

у справі №02-16/2068 (суддя Пащенко А.Д.),

за позовом Комунального підприємства «Уманьводоканал»(м.Умань, Черкаська область),

до Житлово-будівельного кооперативу №10 (м.Умань, Черкаська область),

про визнання договору укладеним,

за участю представників сторін:

від позивача: Бабій В.І. –представник (довіреність №412 від 14.03.2008 року);

від відповідача: Почтар П.К. –керівник (згідно довідки ЄДРПОУ №223 від 28.08.2006 року);

В С Т А Н О В И В :

КП «Уманьводоканал»звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу №10 про зобов’язання відповідача укласти Договір №135 від 1.01.2008 року в редакції позивача.

Під час розгляду справи в місцевому господарському суді, позивачем була подана Заява про зміну позовних вимог (вх.№14163 від 21.07.2008 року) відповідно до якої, позивач просив визнати Договір про надання послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод до комунальної каналізації №135 від 1.01.2008 року таким, що укладений між КП «Уманьводоканал»та Житлово-будівельним кооперативом №10 (арк. справи 139).

Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що за переконанням позивача, здійснюючи часткову оплату за отримані послуги, відповідач тим самим прийняв спірний Договір до виконання, а отже, за таких обставин, визнав та прийняв умови спірного Договору.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 3.09.2008 року по справі №02-16/2068 в задоволенні позову КП «Уманьводоканал»було відмовлено повністю. Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позивачем невірно, із посиланням на ст.218 ЦК України, вибрано спосіб захисту порушеного права.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№2-04/3/419/1950 від 29.09.2008 року), в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 3.09.2008 року та прийняти нове рішення, яким позов КП «Уманьводоканал»задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги скаржник обґрунтовує неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 закон України «Про питну воду та питне водопостачання», ст.ст. 179, 181 ГК України.

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.09.2008 року, в зв’язку з перебуванням судді Андрейцевої Г.М. у відпустці, склад колегії суддів було змінено.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 30.09.2008 року апеляційна скарга Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку №1 була прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду, що відбулось 22.10.2008 року оголошувалась перерва до 05.11.2008 року.

В судових засіданнях апеляційного господарського суду, представник скаржника підтримала вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просила апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Черкаської області від 3.09.2008 року скасувати та задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судових засіданнях апеляційного господарського суду проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, спірне рішення місцевого господарського суду залишити в силі, мотивуючи обставинами, наведеними у Відзиві на апеляційну скаргу (вх.№2-05/3343 від 13.10.2008 року).

В судовому засіданні, що відбулось 05.11.2008 року, за згодою представників сторін, було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Переглядаючи судове рішення господарського суду першої інстанції, апеляційний господарський суд, керується приписами ст. 101 ГПК України, відповідно до якої, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу під час розгляду справи в місцевому господарському суді і зібрані апеляційним господарським судом, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду виходить з наступних обставин у справі.

Як було вірно встановлено Господарським судом Черкаської області та підтверджується матеріалами справи, Комунальне підприємство «Уманьводоканал»за характером діяльності (визначеного в Статуті підприємства та Довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) є підприємством питного водопостачання.

Водночас, апеляційним господарським судом було встановлено, що у відповідності до Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та Статуту Житлово-будівельного кооперативу №10 (том 1, арк. справи 24, 49-53), Житлово-будівельний кооператив створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції жилого будинку та утримання прибудинкової території. Поряд з цим, відповідно до п.п.1,2 розділу ІІ Статуту Житлово-будівельного кооперативу №10, членами кооперативу можуть бути фізичні і юридичні особи - власники квартир. При цьому, матеріали справи свідчать, що лише 40% мешканців будинку є членами кооперативу (том 1, арк. справи 59).

Апеляційним господарським судом було встановлено, що 22.01.2008 року позивачем на адресу відповідача був направлений проект Договору про надання послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод до комунальної каналізації підприємств та організацій №135 від 1.01.2008 року. На підтвердження факту надсилання проекту Договору та отримання його відповідачем, матеріали справи містять копії поштових повідомлень про вручення поштової кореспонденції №64141 від 22.01.2008 року та квитанції №6414 (том 1, арк. справи 8-12).

28.02.2008 року відповідачем на адресу апелянта був направлений Протокол розбіжностей до спірного Договору №135 (том 1, арк. справи 15-16). Відповідно до цього Протоколу розбіжностей, відповідач пропонував внести зміни до спірного Договору в частині визначення сторін, між якими він (Договір) укладений. Зокрема, за редакцією відповідача «споживачем»водопостачання за спірним Договором є не відповідач, а самі мешканці будинку. Крім того, відповідачем, відповідно до Протоколу розбіжностей, пропонувалось внести зміни щодо порядку обліку використаної води та стічних вод, зокрема, в редакції, запропонованій відповідачем, такий облік має здійснюватись не за показниками загально-будинкового лічильника, а за показниками всіх квартирних лічильників мешканців Житлово-будівельного кооперативу №10.

Факт отримання Протоколу розбіжностей позивачем не заперечується, що вбачається з Листа апелянта №362 від 7.03.2008 року (том 1, арк. справи 13). Поряд з цим, як вбачається з тексту цього Листа, апелянтом було отримано протокол розбіжностей без підписаного примірника спірного Договору, в зв’язку з чим, апелянт просив повернути примірник спірного Договору, підписаного відповідачем.

31.03.2008 року апелянтом на адресу відповідача була направлена претензія №516 з вимогою повернути підписаний примірник спірного Договору (том 1, арк. справи 14).

Як свідчать матеріали справи, внаслідок не підписання відповідачем спірного Договору, між сторонами виник переддоговірний спір, в якому апелянт (позивач у справі), відповідно до змінених позовних вимог просить визнати цей Договір укладеним в редакції запропонованій КП «Уманьводоканал».

Під час апеляційного провадження у справі представником відповідача було подано копії документів про погодження встановлення квартирних лічильників («списки зданих заяв на взяття на абоноблік кв. лічильників та документів на їх вмонтування, копії пільгових документів», технічні умови, акти-пломбування, акти виконаних робіт) та копії квитанцій мешканців будинку про сплату комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. При цьому, колегія апеляційного господарського суду прийняла вказані документи, як належні докази в силу ст.38 ГПК України та того факту, що відповідачем під час розгляду справи місцевим господарським судом подавались вказані докази вибірково (том 1, арк. справи 61-84).

Водночас, як встановлено апеляційним господарським судом під час апеляційного провадження, будинок №32 по вул.Жовтневої революції в м.Умані не містить приладу обліку споживання води (загальнобудинкового лічильника) (том 1, арк. справи 58).

Судова колегія апеляційного господарського суду, дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників учасників судового провадження, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи змінені позовні вимоги про визнання Договору укладеним в редакції позивача, позивач (апелянт у справі) посилається на ту обставину, що КП «Уманьводоканал», відповідно до умов спірного Договору надавало послуги з водопостачання, а відповідач приймав такі послуги та здійснював їх оплату, що за переконанням позивача є прийняттям відповідачем умов Договору.

Водночас, як було встановлено апеляційним господарським судом та самими сторонами спору не заперечується, позивач здійснював постачання води по вул.Ж.Революції, 32 в м.Умань, Черкаської області протягом спірного періоду, а відповідач здійснював сплату вартості наданих послуг. Водночас, матеріали справи не містять документів на підтвердження того, що оплата вартості спожитої води проводилась саме відповідно до умов спірного Договору.

Згідно з п.6 Договору №135, облік використаної води та січних вод здійснюється за показниками загального будинкового лічильника.

Водночас, як було встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду, що самими сторонами спору не заперечується, такого лічильника відповідачем на спірному будинку установлено не було. Доказів щодо його встановлення, опломбування та запуску в експлуатацію матеріали справи не містять. Поряд з цим, матеріали справи №02-16/2068 містять документи, надані відповідачем під час здійснення апеляційного провадження у справі, на підтвердження того, що у спірному будинку по вул.Ж.Революції, 32 в м.Умань, Черкаської області встановлені квартирні лічильники. Як було встановлено судовою колегією апеляційного господарського суду, внаслідок того, що у спірному будинку відсутній загально-будинковий лічильник, відповідачем у Протоколі розбіжностей до Договору №135 була запропонована інша редакція п.6 спірного Договору.

За змістом статті 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями статті 21 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання».

Відповідно до вимог п.п.4,5 ст.181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Відповідно до ст.646 ЦК України, відповідь про згоду укласти договір на інших умовах (що і являє собою протокол розбіжностей) є відмовою від одержаної пропозиції та одночасно новою пропозицією.

Як вбачається із матеріалів справи, пропозиція позивача щодо укладення Договору №135 в запропонованій позивачем (апелянтом) редакції була відхилена відповідачем, про що свідчить отриманий позивачем Протокол розбіжностей до Договору.

За переконанням колегії суддів апеляційного господарського суду, умовою застосування до спірних правовідносин правила п.7 ст.181 Господарського кодексу України є відмова сторони, яка одержала протокол розбіжностей, передати протягом двадцяти днів спір до суду.

Водночас, як було встановлено апеляційним господарським судом, отримавши 23.01.2008 року проект спірно Договору, відповідач надіслав Протокол розбіжностей 19.02.2008 року, з яким не погодився позивач.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з:

підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням;

підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення;

об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів;

власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (як виконавцем) і фізичною та юридичною особою (як споживачем), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»(затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року). Згідно з загальними положеннями цих Правил, терміни, значення яких Правилами не наведені, вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до преамбули Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

виконавець –це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Таким чином, відповідно до вказаних норм, на думку колегії суддів апеляційного господарського суду, правовідносини щодо постачання води можуть бути врегульовані між постачальником послуг (яким в цьому випадку є позивач) та відповідачем лише у випадку коли житлово-будівельному кооперативу передано право на забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених договорів. Однак, як свідчать матеріали справи, мешканці будинку 32 по вул.Ж.Революції, в м.Умань, Черкаської області не укладали такі договори з відповідачем, не уповноважували останнього на укладання Договору про надання послуг з питного водопостачання з позивачем. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що не всі мешканці будинку 32 по вул.Ж.Революції, в м.Умань, Черкаської області є членами кооперативу. При цьому, мешканці будинку 32 по вул.Ж.Революції, в м.Умань, Черкаської області самостійно сплачують спожиті послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до встановлених приладів обліку, а позивач (апелянт у справі) отримує ці кошти. Будь-яких доказів щодо неприйняття (повернення) грошових коштів мешканцям будинку 32 по вул.Ж.Революції, в м.Умань, Черкаської області матеріали справи не містять.

Згідно з п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком господарського суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що місцевим господарським судом було надано належну оцінку наявним у справі матеріалам, відповідно з якою господарський суд дійшов до вірного висновку щодо необґрунтованості позовних вимог.

Зважаючи на наведене вище, керуючись ст.ст.43, 33, 34, 43, 99, 101, п.1) ст.103, ст.105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Уманьводоканал» на рішення Господарського суду Черкаської області від 3.09.2008 року у справі №02-16/2068 –залишити без задоволення.

2.          Рішення Господарського суду Черкаської області від 3.09.2008 року у справі №02-16/2068 залишити без змін.

3.          Копію цієї постанови надіслати сторонам у справі.

4.          Матеріали справи №02-16/2068 –повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя                                                                      Поліщук В. Ю.

судді                                                                                          Агрикова О.В.

Зеленіна Н.І.

Дата відправки 14.11.08