ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2008 р.

№ 26/473
Вищий господарський суд
України у складі колегії су
головуючого судді:
суддів:
за уч
астю представників сторін:
розглянувши матеріали
касаційної скарги
АКБ "ТАС-Комерцбанк"
Київського апеляційного г
осподарського суду від 10.10.20
у справі
№26/473 господарського суду
АКБ "ТАС-Комерцбанк"
звернення стягнення на не
Акціонерний комерційни
й банк “ТАС-Комерцбанк” (в под
альшому АКБ “ТАС-Комерцбан
к”) звернувся з позовом до ТОВ
“Селтон” про звернення стяг
нення на нежитлове приміщенн
Рішенням господарського с
уду м. Києва від 18.05.2007 у справі
№ 26/473 АКБ “ТАС-Комерцб
анк” в позові відмовлен
о з тих підстав, що нежитлове п
риміщення № 18 цокольного пове
рху в літ. ”Г” загальною площе
ю 95,7 кв.м., що розташоване в АД
РЕСА_1, на яке звертає стягне
ння позивач, належить не відп
овідачу, а іншій особі.
Постановою Київського апе
ляційного господарського су
ду від 10.10.2007 зазначене судове рі
шення залишено без зміни.
У поданій касаційній скарз
і АКБ “ТАС-Комерцбанк” проси
ть скасувати рішення та пост
анову цих судових інстанцій
як таких, що прийняті при непо
вному зясуванні обставин с
прави, що повязані з підтве
рдженням тотожності заставл
еного йому нежитлового примі
щення по АДРЕСА_1 та примі
щення, на яке скаржник просив
звернути стягнення, тобто пр
иміщення № 18 цокольного повер
ху, літ.” Г “ по АДРЕСА_1; спр
аву направити на новий розгл
яд до господарського суду м. К
иєва.
Судова колегія, розглянувш
и наявні матеріали справи, до
слідивши юридичну оцінку поп
ередніми судовими інстанція
ми обставин справи та повнот
у їх встановлення, перевірив
ши правильність застосуванн
я ними норм матеріального та
процесуального права прийшл
а до висновку про наявність п
равових підстав для задоволе
ння касаційної скарги.
Матеріалами справи підтве
рджується наступне.
19.08.2002 між АКБ “ТАС-Комерцбанк
” та ТОВ “Компанією “Новас” (п
озичальником) був укладений
кредитний договір № 136-К/30, відп
овідно до п.1.1 якого банк зобов
язався надати позичальник
у грошові кошти у вигляді кре
дитної лінії, що поновлюєтьс
я у розмірі 4540000 грн. зі строком к
ористування з 20.08.2002 до 18.08.2003
та сплатою 25% річних.
Виконання кредитного дого
вору забезпечувалось догово
ром іпотеки від 19.08.2002, що уклада
вся між АКБ “ТАС-Комерцбанк”
(заставодержатель) та ТОВ “Н
ауково-виробничий комерційн
ий центр “Новас” (застоводав
ець). Згідно з умовами цього до
говору в заставу передавалос
ь належне заставодавцю майно
, тобто вбудоване нежитлове п
риміщення загальною площею 9
5,7 кв.м. з місцерозташуванням п
о АДРЕСА_1.
ТОВ “Компанія “Новас” (пози
чальник) у встановлений кред
итним договором строк отрима
ний від АКБ “ТАС-Комерцбанк”
кредит не повернуло, процент
и за користування кредитними
коштами не сплатило.
В звязку з цим за заявою к
редитора (заставодержателя)
від 13.08.2004 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріа
льного округу ОС
ОБА_1 був вчинений напис про
стягнення з заставодавця на
користь заставодержателя за
рахунок заставленого майна
коштів в сумі 5036375,16 г
рн.
18.11.2004 Державною виконав
чою службою в м. Києві було вин
есено постанову про відкритт
я виконавчого провадження та
звернення стягнення на заст
авлене майно.
22.11.2004 Державна виконавча служ
ба склала акт опису та арешту
на нежитлове приміщення, роз
міщене по АДРЕСА_1.”В” в м. К
иєві загальною площею 95,7 кв.м.,
яке знаходилось на відповіда
льному зберіганні у ТОВ “Сел
тон”.
В подальшому між АКБ “ТАС-Ко
мерцбанк” (поклажодавцем) та
ТОВ “Селтон” (відповідальни
й зберігач) виник спір з приво
ду вибуття з володіння остан
нього, без згоди поклажодавц
я, переданого йому на відпові
дальне зберігання майна та н
еможливістю, в звязку з цим
, звернути стягнення на це май
но.
Верховний Суд України в ч.3 п
.1 Постанови Пленуму від 29.12.1976 № 11
, з наступними змінами, “Про су
дове рішення” розяснив, що
обгрунтованим визнаєт
ься рішення, в якому повно від
ображені обставини, які мают
ь значення для даної справи, в
исновки суду про встановлені
обставини і правові наслідк
и є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, досл
ідженими в судовому засіданн
і.
Проте, місцевий та апеляцій
ний господарські суди не дот
римались наведених розясн
ень та вимог відповідно п.3 ст.
84, п.7 ст. 105 Господарського проце
суального кодексу України.

Суди не вжили заходів для вс
тановлення дійсних обставин
справи та правовідносин сто
рін, що унеможливило здійсне
ння юридичних висновків, які
грунтувались би на матеріал
ах справи.
Приватне підприємство “НВ
КЦ “Новас” набуло права влас
ності на приміщення загально
ю площею 95,7 кв.м., що розташован
і по АДРЕСА_1 на підставі д
оговору купівлі-продажу № 187 в
ід 08.12.1998, укладеному з Представн
ицтвом Фонду державного майн
а України в Радянському райо
ні м. Києва (а.с. 13-14 т.1).
В подальшому по договору іп
отеки від 19.08.2002 між АКБ “ТАС-Ком
ерцбанк” (заставодержатель)
та ТОВ НКВЦ “Новас” (заставод
авець) був укладений договір
іпотеки, відповідно з п.3 яког
о на забезпечення виконання
ТОВ “Новас” (позичальник) зоб
овязань по кредитному дого
вору від 19.08.2002, укладеному з АКБ
“ТАС-Комерцбанк”, передало в
заставу належне йому на прав
і власності нерухоме майно, т
обто нежитлове вбудоване при
міщення загальною площею 95,7 к
в.м., що знаходиться по АДРЕС
А_1 (а.с.13, 14 т.1).
Після вчинення ТОВ НВКЦ “Но
вас” таких дій з належним йом
у нежитловим приміщенням, по
договору купівлі-продажу ві
д 17.09.2002 ним було продано це прим
іщення ТОВ “Компанія “Новас”
. Наявний акт приймання-перед
ачі майна покупцю (а.с. 23-25, т.1).
Послідуючий перепродаж ць
ого майна його власником був
здійснений ТОВ “Альфа-Пріва
т” по договору купівлі-прода
жу від 11.12.2002. Наявний акт прийма
ння-передачі майна покупцю (а
.с. 26-27 т.1).
Згідно з рішенням господар
ського суду м. Києва від 25.11.2004 у с
праві № 3/386 підтверджено факт п
ередачі ТОВ “Альфа-Пріват” ц
ього майна до статутного фон
ду ТОВ “Селтон” як його учасн
иком (а.с. 44-45, т.1).
Таким чином зміна власникі
в вказаних нежитлових приміщ
ень шляхом зазначених вище д
ій, відбулась після того, як це
майно було передано в іпотек
у і знаходилось під забороно
ю відповідно з написом нотар
іуса (а.с.4 т.1).
Відповідно до приписів ст. 2
7 Закону України “Про заставу
” застава зберігає силу, якщо
за однією з передбачених в за
коні підстав, майно або майно
ві права, що складають предме
т застави, переходять у власн
ість іншої особи. Така ж позиц
ія передбачена і ст. 23 Закону У
країни “Про іпотеку”, згідно
якої у разі переходу права вл
асності (права господарськог
о відання) на предмет іпотеки
від іпотекодавця до іншої ос
оби, іпотека є дійсною для наб
увача відповідного нерухомо
го майна навіть у тому випадк
у, якщо до його відома не довед
ена інформація про обтяження
майна іпотекою.
Визнання господарським су
дом м. Києва (справа № 3/386) права в
ласності за ТОВ “Селтон” на н
ежитлові приміщення площею 9
5,7 кв.м., розташованих по АДРЕ
СА_1 (літ “В”) зумовлювало реє
страцію цієї власності як та
кої, що знаходиться саме за ці
єю адресою.
Проте, в договорі купівлі-пр
одажу від 05.08.2005, що укладався ТО
В “Селтон” з СПД ФО ОСОБА_2
, як його предмет зазначені не
житлове приміщення по АДРЕ
СА_1- загальною площею 95,7 кв.м.

Наявність у ТОВ “Селтон” пр
ава власності на ці приміщен
ня та відсутність їх тотожно
сті, залишення у власності ТО
В “Селтон” нежитлового прим
іщення по АДРЕСА_1. “В” піс
ля укладення зазначеної угод
и попередніми судовими інста
нціями не перевірялось, хоча
ці обставини мають важливе з
начення для справи.
Суди обмежились лише встан
овленням того факту, що на час
розгляду справи власником н
ежитлових приміщень по АДР
ЕСА_1 в м. Києві був ОСОБА_3
.
Відповідно зхі ст. 43 Господа
рського процесуального коде
ксу України господарський су
д оцінює докази за своїм внут
рішнім переконанням, що грун
тується на всебічному, повно
му і обєктивному розгляді
в судовому процесі всіх обст
авин справи в їх сукупності, к
еруючись законом.
Оскільки передбачені проц
есуальним законодавством ме
жі перегляду справи в касаці
йній інстанції не дають їй пр
ава встановлювати або вважат
и доведеними обставини справ
и, що не були встановлені судо
м першої та апеляційної інст
анції, справа підлягає перед
ачі на новий розгляд.
На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Гос
подарського процесуального
кодексу України, Вищий госпо
дарський суд України

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу задоволь
нити.
Рішення господарського су
ду м. Києва від 18.05.2007 та постанов
у Київського апеляційного го
сподарського суду від 10.10.2007 у сп
раві № 26/473 скасуват
и.
Справу направити на новий р
озгляд до господарського суд
у м. Києва.

Головуючий, суддя

Н.Кочерова

Судді

В.Рибак

М.Черкащенко