ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"17" листопада 2008 р.

справа № 5020-2/378

За позовом відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Севастопольської філії (99011, м. Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15)

до відповідача Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта”

(99011, м. Севастополь, вул. В.Морська, 21)

про стягнення 3312,29 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивача –Доденкова Л.М., довіреність №ВКО 489265 від 14.02.2008;

відповідача –Вяткіна О.О., довіреність №162 від 14.02.2008.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” в особі Севастопольської філії звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Українського державного підприємства поштового зв’язку „Укрпошта” про стягнення 3312,29 грн., з яких: основна сума боргу –2865,81 грн., 3 % річних –38,16 грн., пеня –141,80 грн. та заборгованість з урахуванням індексу інфляції –266,52 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем належним чином не виконувались зобов’язання відповідно до умов договору №1730/14-44/02 від 06.12.2002 та норм Цивільного кодексу України в частині оплати донарахованої вартості послуг проводового радіомовлення.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав з мотивів, вказаних у ньому, основні з яких полягають у тому, що договором про надання послуг електрозв’язку, укладеного між сторонами, тариф на послуги проводового радіомовлення не встановлений, вартість цих послуг встановлювалась позивачем самостійно, шляхом виставлення відповідних рахунків, які були оплачені Українським ДППЗ „Укрпошта” своєчасно та у повному обсязі. За таких обставин заявлені позовні вимоги відповідач вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Севастопольської дирекції (Підприємство зв’язку) та Українське державне підприємство поштового зв’язку „Укрпошта” в особі Севастопольської дирекції (Споживач) 06.12.2002 уклали договір №1730/14-44/02 про надання послуг електрозв’язку (далі-Договір).

Цей договір набрав чинності з дня його підписання (06.12.2002) і діє п’ять років.

Згідно розділу 1 цього Договору Підприємство зв’язку зобов’язується надавати послуги електрозв’язку, перераховані у додатку 1, і безоплатні послуги, перераховані у додатку 2.

У свою чергу споживач зобов’язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону, а також за користування радіоточкою (пункти 3.2.8, 3.2.16 та 4.3 Договору).

Відповідно до розділу 4 “Оплата та порядок розрахунків” в редакції з протоколом розбіжностей від 13.12.2002 послуги, які надаються підприємством зв’язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством. Послуги телеграфного та телефонного зв’язку оплачуються Споживачем за тарифами, встановленими для бюджетних організацій. Споживач сплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою системою оплати –по наданню рахунків, з розрахункового рахунку.

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць повинні здійснюватися споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно додатку №1 до Договору відповідач користувався, зокрема, послугами проводового радіомовлення, а саме 136 радіотрансляційними точками.

Зобов’язання з надання послуг проводового радіомовлення позивач виконував належним чином, суму вартості вказаних послуг визначав самостійно у відповідних рахунках, які направлялись на адресу відповідача.

У свою чергу, відповідач своєчасно та у повному обсязі сплачував виставлені рахунки за наданні послуги зв’язку, у тому числі за послуги проводового радіомовлення.

Однак, як стверджує позивач, в ході проведення відповідної перевірки у січні 2008 року було встановлене безпідставне нарахування відповідачу за період з 15.07.2005 по 31.12.2007 вартості наданих послуг проводового радіомовлення за пільговим тарифом, встановленим для бюджетних організацій, що суперечить частині третій статті 6 Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації і соціальний захист журналістів”.

За результатами вказаної перевірки позивачем був здійснений перерахунок вартості наданих послуг проводового радіомовлення за період з 15.07.2005 по 31.12.2007 та виставлений відповідачу відповідний рахунок на сплату абонентної плати з урахуванням здійсненого перерахунку на загальну суму 2865,81 грн.

Вказаний рахунок відповідачем сплачений не був, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Згідно частини першої статті 38 Закону України „Про телекомунікації” (далі-Закону) оператори телекомунікацій мають право, зокрема, на установлення тарифів на телекомунікаційні послуги, що ними надаються, крім тих послуг, тарифи на які регулюються державою відповідно до цього Закону.

Частиною першою статті 66 Закону встановлено, що тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами телекомунікацій самостійно, за винятком випадків, передбачених у частині другій цієї статті.

Згідно частини другої цієї статті Закону державному регулюванню шляхом встановлення граничних або фіксованих тарифів підлягають:

1) тарифи на загальнодоступні послуги;

2) тарифи на надання в користування каналів електрозв'язку операторів телекомунікацій, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку цих послуг.

Відповідно до частини першої статті 68 Закону розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Згідно пункту 387 постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 р. N 720 „Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг” послуги проводового радіомовлення надаються операторами мереж проводового радіомовлення.

Пунктом 410 вказаної постанови встановлено, що послуги проводового радіомовлення оплачуються за тарифами, встановленими у визначеному законодавством порядку.

Наказом голови правління ВАТ „Укртелеком” №312 від 06.07.2006 затверджені тарифи на послуги проводового радіомовлення (далі-Тарифи), згідно яких вартість вказаних послуг зв’язку складає для бюджетних організацій та підприємств –1,50 грн., для інших юридичних осіб –2,50 грн.

На підставі цього Наказу позивач у період з 15.07.2006 по 31.12.2006 самостійно визначав вартість наданих відповідачу послуг проводового радіомовлення, а саме –1,50 грн. в місяць за кожну радіоточку.

Вартість наданих позивачем послуг проводового радіомовлення за вказаний період відповідачем була оплачена своєчасно та у повному обсязі.

Згідно частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Нормою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини першої статті 628 зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Аналогічна норма закріплена і частиною першою статті 180 Господарського кодексу України.

Частиною третьої цієї статті визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У відповідності із зазначеними положеннями позивач та відповідач умовою пункту 4.2 Договору погодили, що Споживач сплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою схемою оплати по наданих рахунках. Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць відповідно до умов пункту 4.5 Договору проводяться Споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, сторони Договору щомісячно погоджували ціну спожитих у попередньому місяці послуг електрозв’язку шляхом направлення рахунку та прийняття його до оплати.

Як встановлено судом та підтверджується позивачем і відповідачем такі рахунки щомісячно надавались Підприємством зв’язку і повністю оплачувались Споживачем, тобто, сторони щомісячно належним чином виконували договірні зобов’язання. Заборгованість по їх оплаті у відповідача перед позивачем відсутня.

Що ж стосується рахунку №1413 від 07.08.2008 на оплату перерахунку абонплати за користування радіоточками за період з 15.07.2006 по 31.12.2007 суму 2865,81 грн., то його направлення позивачем відповідачу для оплати суперечить умовам договору та вимогам діючого законодавства.

Так статтею 632 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Зміни до Договору щодо зміни тарифів до початку спірного періоду та протягом цього періоду (з 15.07.2006 по 31.12.2007) не вносились.

Відповідно до умов Договору він виконується сторонами поетапно: передбачена щомісячна оплата за надані послуги.

Перерахунок же вартості послуг, наданих у попередні періоди, є результатом помилки, допущеної працівниками позивача.

Такі дії Підприємства зв’язку є зміною ціни за попередні періоди, які вже виконані сторонами.

А тому вимоги про оплату донарахованої плати за послуги та нарахованих на цю суму пені, 3% річних та суми збільшення з урахуванням індексу інфляції є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог про оплату заборгованості за послуги довідкової служби у січні 2008 року у сумі 1,91 грн., то докази наявності у відповідача такої заборгованості відсутні, а тому і підстав для задоволення цієї вимоги не вбачається.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84

Господарського процесуального кодексу України

і підписано 24.11.2008