ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008 р.

Справа № А-8/186 - 9/431

Господарський суд Івано-Франківської області у складі суду: судді Фанди Оксани Михайлівни при секретарі судового засідання Олейняш Еліні Михайлівні розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську, вул.Незалежності,20, м. Івано-Франківськ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГалВудІндустрія", вул.Левинського,3а, м. Івано-Франківськ,76018

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект", вул. Жовтнева, 31, м. Охтирка, Сумська область, 42700

про визнання договору купівлі-продажу ( поставки) № 04/04 від 23.09.04 року та майново-господарських зобов"язань, що виникли на його підставі

За участю представників сторін:

Від позивача: Волошина Т. І., (довіреність №40569/10-039 від 28.09.06),

Від позивача: Паньків Ю. Б, (довіреність №50864/10-039 від 21.11.06 року ),

Від позивача: Гусак М. М., ( довіреність № 22404/10-039 від 14.05.07 року)

Від відповідачів представники не з"явились

СУТЬ СПОРУ: Заявлено вимогу про визнання договору купівлі-продажу № 04/04 від 23.09.04 року та майново-господарських зобов"язань, що виникли на його підставі, між ТзОВ "ГалВудІндустрія" та ТзОВ "Проект" недійсними, а також про стягнення з ТзОВ "Проект" на користь ТзОВ "ГалВудІндустрія" суму коштів, переданих ТзОВ "ГалВудІндустрія" на підставі вищезазначеного договору та майново-господарських зобов"язань для ТзОВ "Проект" в розмірі 407 746, 86 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити. В обгрунутування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

ДПІ в м. Івано - Франківську проводились позапланові перевірки ТзОВ " ГалВудІндустрія " з питань правильності відшкодування ПДВ за період з 11.12.2004р по 01.04. 2005р.

Перевіркою встановлено , що ТзОВ " ГалВудІндустрія " мало фінансово - господарські взаємовідносини із ТзОВ " Проект" , а саме між ними був укладений договір купівлі - продажу (поставки) лісоматеріалів № 04/04 від 23.09.2004р. Згідно вказаного договору ТзОВ " Проект" зобов"язувався поставляти для ТзОВ " ГалВудІндустрія" лісоматеріали , а останній зобов"язувався оплатити поставлений товар.

Позивач зазначає , що ним зроблено запит до Охтирської міжрайонної податкової інспекції щодо проведення перевірки ТзОВ " Проект ". Листом від 11.11.2005р. Охтирська міжрайонна податкова інспекція повідомила про те , що ТзОВ " Проект" перебуває в стадії банкрутства, а його посадові особи в розшуку. Дане підприємство останній звіт подало в липні 2004р.

А тому позивач вважає , що угоду від 23.09.2004р. слід визнати недійсною, оскільки дана угода була укладена з метою , що суперечить інтересам держави і суспільства, крім того угода № 04/04 укладена з метою приховувати доходи від оподаткування, оскільки відповідач ТзОВ " Проект " не сплачує податки.

Представник позивача вказав, що відповідно до ч.1ст.207 ГК України господарське зобов"язання ,що не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства ,або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції(спеціальної правосуб"єктності),може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині .

Відповідач- 1 в судове засідання не з”явився, будь-яких клопотань про неможливість з'явитися в судове засідання. В письмових запереченнях ТзОВ "Галвудіндустрія" проти позову заперечило, посилаючись на те, що акт наявності умислу на укладення угоди з метою суперечною інтересам держави та суспільства позивачем не доведений та відсутній у сторін; підписання угоди неналежною особою не є достатньою підставою для визнання такої угоди недійсною в зв"язку з її схваленням сторонами; провадження необхідно здійснювати згідно із ГПК України позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідача ТзОВ " Проект " визнано банкрутом та ліквідовано , у зв"язку із чим виключено з ЄДРПОУ , що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

За наведених обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.128 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача суд встановив, ДПІ в м. Івано - Франківську проводились позапланові перевірки ТзОВ " ГалВудІндустрія " з питань правильності відшкодування ПДВ за період з 11.12.2004р по 01.04. 2005р. За наслідками проведеної перевірки складено акт про результати позапланової документальної перевірки з пиьтань правильності заявленого до відшкодування ПДВ за листопад - грудень 2004р. , січень - квітень 2005р. № 684/23 -2 - 31790631 від 12.10.05 року.

Актом перевірки встановлено, що ТзОВ " ГалВудІндустрія" на підтвердження податкового кредиту, відображеного в податкових деклараціях з податку на додану вартість надав до перевірки податкові накладні № 69 від 12.12.04 року, № 68 від 01.11.04 року, № 11 від 30.03.05 року, № 12 від 30.03.05 року, № 06 від 25.03.05року, № 07 від 30.03.05 року, № 5 від 25.03.05 року, № 0000001 від 21.03.2005 року, № 64 від 10.08.05 року, № 65 від 05.09.05 року, № 13 від 21.04.05 року, № 04 від 24.03.05 року, № 8 від 30.03.05 року, № 16 від 12.05.05 року .

ДПІ в м. Івано - Франіквську зроблено запит до Охтирської міжрайонної податкової інспекції щодо проведення перевірки ТзОВ " Проект ".

Листом від 11.11.2005р. Охтирська міжрайонна податкова інспекція повідомила про те , що ТзОВ " Проект" перебуває в стадії банкрутства, а його посадові особи перебувать розшуку. Дане підприємство останній звіт подало в липня 2004р.

Дослідивши подані в справу докази, суд дійшов висновку, що за договором № 04/04 від 23.09.04 року між ТзОВ "ГалВудІндустрія" та ТзОВ "Проект" , настали правові наслідки у вигляді оплати покупцем за отриманий товар та передачі товару покупцю, що підтверджується копіями накладних та прибутковими касовими ордерами .            Факт отримання товару та сплати його вартості позивачем не оспорюється .

Отже, вказаний договір не може бути визнаний недійсним на підставі ст. 234 Цивільного кодексу України, оскільки ця стаття може бути застосована лише в тому випадку, коли правочин вчиняється двома сторонами без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Договір № 04/04 від 23.09.04 року, укладений між іж ТзОВ "ГалВудІндустрія" та ТзОВ "Проект", не може бути визнаний недійсним і на підставі ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов"язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї ізсторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Положення ст. 207, 208 Господарського кодексу України слід застосовувати з урахуванням того, що правочин, який вчинено з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а тому згідно з ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України є нікчемним, і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, для визнання договору недійсним з цих підстав в усіх випадках потребують встановлення та доведення обставини, що підтверджують невідповідність договору вимогам закону або укладення його з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладення його учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції ( спеціальної правосуб»єктності).

Позивачем не було доведено належними доказами тих обставин, які відповідно до ст. 207 Господарського кодексу України є підставою для визнання господрського зобов"язання недійсним.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що несплата податків та зборів не є підставою для визнання недійсним господарського зобов"язання як такого, що укладене з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства.

Доводи представника позивача щодо несплати відповідачем податку на додану вартість не може слугувати беззаперечним доказом того, що правочин укладений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Санкції застосовуються за вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України застосування цих санкцій можливе лише в разі виконання правочину хоча б однією стороною.

Санкції, встановлені ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України, не можуть застосовуватися за сам факт несплати податків ( зборів, інших обов»язкових платежів) однією зі сторін договору. За таких обставин, правопорушенням є несплата податків, а не вчинення правочину. Для застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необгрунтовансть позовних вимог. А тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 203, 215, Цивільного кодексу України, ст. ст. 207, 208 Господарського кодексу України, Положення про Реєстр платників податку на додану варість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000 року № 79, ст.ст.94,160 - 163, 167 , 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

в позові відмовити.

Постанову суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 –ти днів з дня її складення в повному обсязі, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                            Фанда Оксана Михайлівна

Постанова складена в повному обсязі 03.03.08 року.

Виготовлено в АС "Діловодство суду" Кіндрат Г.Р.