ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 11/463/05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Шаргала В.І.,

суддів :

Мачульського Г.М.,

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Чуприни А.М. дов. №29/9/10-007 від 08.01.2008 р.

відповідачів:

1.          не з’явився

2.          не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми “Ю Алекс Дизайн Лтд.”

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2006 р.

у справі

№11/463/05 господарського суду Миколаївської області

за позовом

Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Миколаєві

до

1.          Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробничої фірми “Ю Алекс Дизайн Лтд.”

2.          Приватного підприємства “Укр - Техноком”

про

визнання недійсною угоди купівлі-продажу

В С Т А Н О В И В:

Ленінська міжрайонна державна податкова інспекція (надалі ДПІ) у м. Миколаєві звернулася до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми (надалі ТОВ НВФ) “Ю Алекс Дизайн Лтд.” та Приватного підприємства (надалі ПП) “Укр-Техноком” про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказаний договір суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки укладений з метою приховування доходів від оподаткування. Зазначене підтверджується тим, що на момент укладення угоди установчі документи ПП “Укр-Техноком” в судовому порядку визнані недійсними.

Доповідач: Шаргало В.І.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.02.2006 року (суддя Василяка К.Л.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2006 року (судді: Картере В.І., Пироговський В.Т., Жеков В.І.), позов задоволений, спірний договір купівлі-продажу визнаний недійсним, судом також, відповідно до чинного на час укладення угоди законодавства, застосовані відповідні правові наслідки недійсності угоди.

В поданій до касаційної інстанції касаційній скарзі ТОВ НВФ “Ю Алекс Дизайн Лтд.”, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить прийняті у справі рішення та постанову скасувати частково, виклавши пункт 4 судового рішення у запропонованій скаржником редакції.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Господарськими судами встановлено, що 02.09.2002 року між ПП “Укр-Техноком” (продавець) та ТОВ НВФ “Ю Алекс Дизайн Лтд.” (покупець) укладений договір купівлі-продажу продукції на суму 11 226,05 грн. Господарськими судами також встановлено, що діяльність ПП “Укр-Техноком” здійснювалась поза межами правової відповідальності, без відображення господарських операцій в податковому обліку, без сплати до бюджету відповідних податків, з приховуванням доходів від оподаткування, тобто вказана угода суперечила інтересам держави і суспільства.

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі –податки, інші платежі).

Згідно з п. 11 частини першої ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції виконують таку функцію: подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках –коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що при зверненні з позовною заявою до господарського суду ДПІ) у м. Миколаєві виступала не як суб’єкт господарювання, а як орган виконавчої влади, який діє на підставі Закону України “Про державну податкову службу в Україні", виконуючі при цьому завдання та функції органів державної податкової служби.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з наведених норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки стороною (позивачем) у ній є орган виконавчої влади –ДПІ у м. Миколаєві, яка здійснює владні управлінські функції на основі законодавства про оподаткування.

Частина перша пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що дана справа мала вирішуватись господарськими судами попередніх інстанцій за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суди попередніх інстанцій наведеного не врахували, розглянули дану справу та ухвалили судові рішення за правилами Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з чим ці рішення підлягають скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для вирішення у відповідності Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково- виробничої фірми “Ю Алекс Дизайн Лтд.” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 07.02.2006 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2006р. у справі №11/463/05 скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для виконання вимог Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Шаргало В.І.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Рогач Л.І.