СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

17 березня 2008 року

Справа № 2-23/11967-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Коршуна Степана Степановича (повноваження перевірені) директора товариства з обмеженою відповідальністю "Базальт";

відповідача: Безверхої Юлії Анатоліївни, довіреність №3006/10/10-0 від 19.02.07, Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 12 листопада 2007 року у справі № 2-23/11967-2007А,

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Базальт" (вул. Дьомишева, 112,Євпаторія,97404)

до           Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 2/40,Євпаторія,97416)

про спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Г.М. Іщенко) від 12 листопада 2007 року у справі №2-23/11967-2007А за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Базальт" до Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про спонукання до виконання певних дій, визнано причину пропущення товариством з обмеженою відповідальністю "Базальт" строку звернення до суду поважною.

Суд поновив товариству з обмеженою відповідальністю "Базальт" строк для звернення з адміністративним позовом про спонукання до виконання певних дій.

Не погодившись з ухвалою суду, Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республіки звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм процесуального права.

На підставі та за правилами статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу, судова колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Базальт" звернулось до господарського суду Автономної Республіці Крим з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про спонукання до виконання певних дій, а саме: визнати протиправними дії податкової інспекції про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Базальт" відобразити в особовому рахунку сплату у червні 2001 податку на додану вартість у сумі 5047,91грн. та зобов'язати інспекцію здійснити коригування особового рахунку товариства з обмеженою від повільністю "Базальт" шляхом відображення у ньому сплати у червні 2001 податку на додану вартість у сумі 5047,91грн. та зобов'язати відповідача виключити майно підприємства з податкової застави, (а. с. 4).

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.10.2007 позовні вимоги в частині визнання протиправними дій податкового органу, що виразились у відмові відобразити в особовому рахунку товариства сплату у червні 2001 року податку на додану вартість в розмірі 5047,91грн., та виключення майна товариства з обмеженою відповідальністю "Базальт" з податкової застави, залишені без розгляду, (а. с. 22).

Від позивача 29.10.2007 до господарського суду Автономної Республіки Крим надійшли уточнення позовних вимог, згідно з якими, він просив суд зобов'язати Державну податкову інспекцію в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим внести зміни до особового рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Базальт" з податку на додану вартість, відобразив сплату податку на додану вартість в сумі 23000,00грн. згідно платіжному дорученню від 19.06.2001 №330 на суму 23000,00грн., (а. с. 25).

У судовому засіданні 12.10.2007 відповідачем надана довідка від 27.07.2007 №13136/10/24.0 про те, що позивач має податковий борг з податку на додану вартість в сумі 5047,91грн. (у тому числі пеня - 815,22грн.), який утворився в результаті банкрутства банка "Україна".

Позивачем у судовому засіданні 12.11.2007 було заявлено усне клопотання про поновлення строку для звернення до суду з позовом, оскільки тільки в 2007 він дізнався про заборгованість з податку на додану вартість, хоча сплату вказаного податку здійснив ще у червні 2001 у сумі 23000,00грн., (протокол судового засідання від 12.11.2007, а. с. 67).

Відповідач вважає, що позивачем був сплачений у червні 2001 податок на додану вартість у сумі 23000,00грн., згідно платіжному дорученню №330 від 19.06.2001, проте, вказана сума на рахунок Управління Державного казначейства в Автономній Республіці Крим не була перерахована, у зв'язку з неплатоспроможністю банку "Україна", (а. с. 14).

Також, відповідач зауважив, що згідно з статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до пункту 6 Закону України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України", до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України, судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної дії.

Суд першої інстанції визнав причину пропущення товариством з обмеженою відповідальністю "Базальт" строку звернення до суду поважною та поновив товариству з обмеженою відповідальністю "Базальт" строк для звернення з адміністративним позовом про спонукання до виконання певних дій.

Перевіривши матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин і додержання норм матеріального і процесуального права при прийнятті судом першої інстанції постанови, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Ця ж стаття передбачає, якщо законом встановлена можливість досудового порядку врегулювання спору і позивач скористувався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його звернення, дії або і бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до довідки Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим від 27.07.2007 №13136/10/24.0, наданої відповідачем у судовому засіданні 12.11.2007, станом на 26.07.2007 позивач мав податковий борг з податку на додану вартість у сумі 5047,91грн. (у тому числі пеня - 815,22грн.), який утворився в результаті банкрутства банка "Україна".

Позивачем у судовому засіданні 12.11.2007 було заявлено усне клопотання про поновлення строку для звернення до суду з позовом, оскільки тільки в 2007 він дізнався про заборгованість з податку на додану вартість, хоча сплату цього податку здійснив ще у червні 2001 в сумі 23000,00грн., (протокол судового засідання від 12.11.2007, а. с. 67).

Як свідчать докази надані у матеріалах справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Базальт" 23.08.2007 звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про спонукання до виконання певних дій, а саме: визнати протиправними дії податкової інспекції про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Базальт" відобразити в особовому рахунку сплату у червні 2001 податку на додану вартість у сумі 5047,91грн. та зобов'язати інспекцію здійснити коригування особового рахунку товариства з обмеженою від повільністю "Базальт" шляхом відображення у ньому сплати у червні 2001 податку на додану вартість у сумі 15047,91грн. та зобов'язати відповідача виключити майно підприємства з податкової застави.

Проте, позивач одержав відомості про наявність заборгованості з податку на додану вартість тільки 27.07.2007, що підтверджується листом відповідача за №13136/10/24-0 та письмовими поясненнями представника відповідача, наданими у судовому засіданні 12.11.2007 про неможливість надання доказів про повідомлення раніше липня 2007 позивача про наявність у нього заборгованості з податку на додану вартість у сумі 23000,00грн.

Суд першої інстанції зауважив на те, що відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно статті 2 Закону України "Про судоустрій", суд здійснює правосудця на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами. Відповідно до частині 1 статті 6 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом. Згідно частині 3 зазначеної статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії його реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не оборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у яму числі юридичні особи у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів правовідносин, в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що місцевим судом було визнано причину пропущення строку звернення до суду товариства з о6меженою відповідальністю "Базальт" з адміністративним позовом про спонукання до виконання певних дій поважною, і визнано можливим поновити товариству з обмеженою відповідальністю "Базальт" строк для звернення з адміністративним позовом про спонукання до конання певних дій на підставі пункту 7 частини 4 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що окремим документом викладаються ухвали з питань продовження та поновлення процесуальних строків.

При викладених обставинах судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2007 року у справі № 2-23/11967-2007А було прийнято з додержанням норм процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2007 року у справі № 2-23/11967-2007А підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада 2007 року у справі № 2-23/11967-2007А залишити без змін.

2.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

3.Ухвалу може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                            О.А. Щепанська

Судді                                                                                          К.В. Волков

І.В. Черткова