донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

05.02.2008 р.
справа №25/26

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Маншиліна Г.М. - за довір. б/н
від 09.11.07 р.,

від відповідача:
від ВДВС:

ОСОБА_1 - за довір. № 596 від
05.02.08 р. не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ЕЛВІКО-Гігант"
с.Островське Мар"їнського району Донецької області

на ухвалу господарського суду

Донецької області

від

18.12.2007 року

по справі

№ 25/26

за позовом

Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ЕЛВІКО-Гігант"
с.Островське Мар"їнського району Донецької області

до

Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 с. Зоряне Мар"їнського району
Донецької області

про  за скаргою   до
про

стягнення 114 691 грн. 60
коп.   Сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністью "Агрофірма
"ЕЛВІКО-Гігант"
с. Островське Мар"їнського району Донецької області Відділу
державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м.
Донецьк визнання  незаконними дій  Відділу державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецьк

У судовому засіданні оголошено
перерву 05.02.2008 р. з                                      15 год.
42 хвил. до 16 год. 21 хвил.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 18.12.2007 року відмовлено у задоволенні скарги
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"ЕЛВІКО-Гігант" с. Островське Мар"їнського району Донецької
області (далі по тексту - Товариство) на дії відділу державної виконавчої
служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецьк (далі по тексту -
ВДВС) по справі № 25/26 за позовом Товариства до суб"єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2                    с.
Зоряне Мар"їнського району Донецької області (далі по тексту -
Підприємець) про стягнення заборгованості за поставлену продукцію в сумі 114 691
грн. 60 коп.

Відмовляючи у задоволенні скарги
Товариства на дії ВДВС,  місцевий суд
послався на необгрунтованість викладених у скарзі вимог.

Товариство не погодилось з ухвалою
суду першої інстанції та звернулось з апеляційною скаргою в якій просить її
скасувати, як незаконну та необгрунтовану. Заявник, зокрема, послався на
порушення місцевим судом норм матеріального
права. На думку Товариства, господарським судом порушені норми ч.ч. 2,
3, 4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" і  такі порушення зробили неможливим виконання
рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2007 року по справі №
25/26.

Відповідач не погодився з
апеляційною скаргою і просив оскаржену ухвалу залишити без змін.

Крім того, під час судового
засідання відповідачем було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами
справи, яке  задоволено судовою колегією.
В зв"язку з цим у судовому засіданні оголошувалася перерва.

Представник ВДВС до судового
засідання не прибув, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Позивач та відповідач не
заперечували проти розгляду справи у відсутності представника ВДВС, враховуючи
викладене, а також на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний суд розглядає скаргу по суті у відсутності представника ВДВС.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський
суд -

В С Т А Н О В
И В:

Як вбачається з матеріалів
справи,  рішенням господарського суду
Донецької області від 27.02.2007р.  були
задоволені позовні  вимоги Товариства до
Підприємця  про стягнення  заборгованості за поставлену продукцію в
сумі  114 691 грн. 60 коп.

12.03.2007р. на виконання
зазначеного рішення суду був виданий відповідний наказ про стягнення  з Підприємця на користь Товариства основного
боргу в сумі 114 691 грн. 60 коп., держмита в сумі 1 147 грн. 00 коп. та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.00 коп.

Постановою державного виконавця від
21.05.2007 р. було відкрито виконавче провадження, а  також направлені запити до МРЕВ  і  КП
БТІ  з метою виявлення майна боржника.

Постановою ВДВС від 16.08.2007
р.   було накладено арешт на майно
боржника, а саме: домоволодіння АДРЕСА_1 (далі по тексту - Домоволодіння № 42).

Домоволодіння № 42 було придбане
боржником у кредит відповідно до договору                    № 3049 від 11.11.2005 р. та
знаходиться у банківській заставі, заставодержателем якого є  закрите акціонерне товариство  “ОТП банк”.

Постановою ВДВС від 16.10.2006
року  був знятий арешт з домоволодіння №
42, що належить боржнику.

Позивач звернувся до господарського
суду зі скаргою на дії ВДВС щодо зняття арешту з майна боржника. В
обгрунтування скарги Товариство послалось на постанову про відкриття
виконавчого провадження № 302-3 від 21.05.2007 р., постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.08.2007 р., а також
на  постанову про зняття арешту з майна
боржника від 16.10.2006 р.

Судом першої інстанції відмовлено
у  задоволенні скарги позивача на дії ВДВС
з посиланням на ч. 1 ст. 52, ст. 59
Закону України "Про виконавче провадження" та  ч. 1 ст. 20 Закону України "Про
заставу".

Відповідно до ст. 101
Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення або ухвалу у повному
обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах
справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників позивача та
відповідача,  судова колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню  з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні
ухвали з'ясував не всі обставини справи та невірно застосував норми Закону
України "Про виконавче провадження". Тому апеляційна інстанція не
погоджується з висновками місцевого суду, що викладені у оскарженій ухвалі.

Так, суд першої інстанції,
відмовляючи у задоволенні скарги позивача, послався в своїй ухвалі на ст. 59
Закону України  “Про виконавче
провадження",  якою встановлено, що
майно боржника може бути звільнено з-під арешту за  постановою
державного  виконавця,  яка затверджується    начальником    відповідного   органу
державної виконавчої  служби,
якому він  безпосередньо підпорядкований.

З матеріалів справи вбачається, що
арешт був знятий державним виконавцем за результатами розгляду заяви
відповідача про скасування арешту. Про це свідчить  перший абзац постанови про зняття арешту з
майна боржника  від 16.10.2006 року (а.с.
11).

Тому судова колегія вважає, що
господарський суд помилково застосував при розгляді справи п. 4 ст. 59 Закону України
"Про виконавче провадження", оскільки у даному випадку, необхідно
застосовувати ч. 3  вищевказаної статті,
згідно якої майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою
начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований
державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника
виявлено порушення встановленого Законом України "Про виконавче
провадження" порядку накладення арешту.

Крім того, відповідно до   ч. 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче
провадження"  про звернення
стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз"яснює
заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення майна
з-під арешту.

В матеріалах справи відсутні докази
у підтвердження того, що ВДВС повідомив заставодержателя -  закрите акціонерне товариство  “ОТП банк” про накладення арешту на
домоволодіння № 42.

З огляду на наведене, судова
колегія дійшла висновку, що поставнова ВДВС від 16.10.2007 року про зняття
арешту з майна боржника за своєю формою не відповідає вимогам п. 3 ст. 59
Закону України "Про виконавче провадження".

В зв"язку з цим скарга
позивача на дії ВДВС підлягає задоволенню.

За таких обставин оскаржена
Товариством ухвала господарського суду Донецької області від 18.12.2007
року  підлягає скасуванню, як незаконна.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу  - задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Донецької області  від 18.12.2007 року по
справі № 25/26  -  скасувати.

Скаргу сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"ЕЛВІКО-Гігант" с. Островське Мар"їнського району Донецької
області  на дії відділу державної
виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецьк -
задовольнити.

Постанову відділу державної
виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецьк від
16.10.2007 року про зняття арешту з майна боржника - скасувати.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 6 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5
ВДВС

6  господарському суду