ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2008 р.

№ 22/149/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги

Закритого акціонерного товариства "Металургмонтаж-2003", Запоріжжя

на

постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 01.11.2007р.

у справі

господарського суду Запорізької № 22/149/07

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-М", м.Запоріжжя

до

Закритого акціонерного товариства "Металургмонтаж-2003"

за участі третіх особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет

спору

Орендне підприємство "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації"

Фонд державного мана України, м.Київ

про

визнання права власності на нерухоме майно

за участю представників сторін:

від відповідача –Немерюк О.А.;

від ФДМУ –Грек О.М.

від інших сторін –не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

15.05.2007р. рішенням господарського суду Запорізької області (суддя Скиданова Ю.О.), залишеним без змін 01.11.2007р. постановою Запорізького апеляційного господарського суду (судді: Яценко О.М. –головуючий, Кагітіна Л.П., Корорбка Н.Д.) позов задоволено, визнано за ТОВ "Авто-М" право власності на трансформаторну підстанцію №0009, що входить до складу адміністративної будівлі з побутовими та складськими приміщеннями і трансформаторною підстанцією інв. №0009. Рішення мотивовані договором купівлі –продажу від 01.12.2004р. згідно умов якого, ЗАТ "Металургмонтаж-2003" (продавець) передали, а ТОВ "Авто-М" (покупець) прийняли у власність належний продавцю на праві колективної власності об'єкт нерухомості –інв. №0009, 0040, загальною площею –770,4кв.м., що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, 71, розташований на земельній ділянці площею –8 716 кв.м.

Не погоджуючись з ухваленими рішеннями, ЗАТ "Металургмонтаж-2003" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційної скаргою про їх скасування та ухвалення нового рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Зокрема, заявник зазначав, що предметом зазначеного договору купівлі –продажу було 2 об'єкти нерухомості: адміністративна будівля з побутовими та складськими приміщеннями і трансформаторною підстанцією інв. №0009, в технічній документації позначена літ. А, А1, А2 та будівля центрального складу інв. № 0040, літ.К. Спірний об'єкт –будівля трансформаторної підстанції ( в технічній документації позначена літ. Г, інв. № 0034, площею.12.9 кв.м.) не був предметом договору купівлі –продажу від 01.12.2004р. та є окремим об'єктом нерухомості, який забезпечує живлення всього промислового майданчика.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення” від 29.12.76 № 11 обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судові рішення обох інстанцій зазначеним вимогам не відповідають, оскільки ухвалені усупереч положенням ст.43 ГПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції дійшли протилежних, взаємовиключних висновків щодо одного й того є нежитлового приміщення. Зокрема, у рішенні місцевого суду зазначено, що трансформаторна підстанція інв. № 0034 та трансформаторна підстанція інв. № 0009 є окремими об'єктами нерухомості, а в постанові апеляційного суду вказано, що існує лише одна трансформаторна підстанція, яка була відчужена за договором купівлі –продажу. У зв'язку з чим, виникає питання стосовно якого об'єкту нерухомості визнано право власності за позивачем.

При цьому, судами обох інстанцій не було в повній мірі з'ясовано обставини, які мають суттєве значення для справи. Так, із матеріалів справи вбачається невідповідність переліку нерухомого майна, на яке просить визнати право власності позивач та майна, зазначеного в договорі купівлі –продажу від 01.12.2004р. Саме ці розбіжності мали усунути суди під час розгляду справи, надавши правову оцінку всій сукупності доказів, що знаходяться у матеріалах справи. У разі їх недостатності витребувати документи, необхідні для вирішення спору, а при необхідності, у порядку ст.39 ГПК України провести огляд та дослідження доказів у місці їх знаходження.

Також, судам слід було перевірити та надати належну правову оцінку твердженням заявника про те, що до складу відчуженої адміністративної будівлі входила і трансформаторна підстанція, по суті електрощитова, яка знаходилась у цій будівлі та призначена для забезпечення електропостачанням лише конкретного приміщення у якому знаходилась пральня. Крім того, трансформаторна підстанція, на яку позивач просив визнати право власності, знаходиться на значній відстані від проданих нежитлових приміщень (А, А1, А2), продавати яку ЗАТ "Металургмонтаж-2003" не мали наміру, оскільки ця трансформаторна підстанція забезпечує живлення всього промислового майданчика, який належить відповідачу.

Виходячи з повноважень касаційної інстанції, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи для нового розгляду

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Металургмонтаж-2003" задоволити частково.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 01.11.2007р. та рішення господарського суду Запорізької області від 15.05.2007р. у справі №22/149/07 скасувати, а справу направити до господарського суду Запорізької області для нового розгляду.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан