ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 37/591

22.01.08

За позовом

Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»

До

Українського міжнародного комерційного центру

Про

зобов’язання вчинити дії

Суддя Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача Жекова Г.І.- представник за довіреністю № У07/3661 від 13.06.2007 року;

Від відповідача не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»до Українського міжнародного комерційного центру про зобов’язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2007 року порушено провадження у справі № 37/591, розгляд справи було призначено на 20.12.2007 року о 11-30.

Представник відповідача 20.12.2007 року в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/591 від 30.11.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2007 року розгляд справи було відкладено до 22.01.2008 року, про що сторони були повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання 30.08.2007 року не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки суд направляв ухвали Господарського суду міста Києва від 30.11.2007 року та 20.12.2007 року на дві адреси відповідача (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 94,кв.1 та 01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 18 б), проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду з відміткою "не значиться".

Відповідно п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006 р. N 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році»до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Українського міжнародного комерційного центру до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Враховуючи те, що відповідач відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подав, справа № 37/591 у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 22.01.2008 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 22.01.2008 року за згодою представника позивача було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 1993 року між Підприємством Київських кабельних мереж Виробничого енергетичного об’єднання, в особі заступника начальника РКМ «Західний», який діяв на підставі доручення ПККМ № 5-ЮР-33 від 26.12.1992 року, (енергопостачальною організацією) та Українським міжнародним комерційним центром, в особі генерального директора Мурзіної Валентини Іванівни, яка діяла на підставі наказу № 2 від 23.07.1993 року та статуту (абонентом) був укладений договір № 4588 на використання електричної енергії № 71107 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору позивач зобов’язувався відпускати електроенергію як різновид промислової продукції в межах дозволеної до використання потужності згідно з визначеними цим договором умовами та величинами споживання електроенергії та потужності (Додаток № 1).

Згідно п. 4.4 Договору абонент зобов’язується забезпечити безперешкодний доступ у будь-який час доби працівників енергопостачальної організації до систем та приладів обліку, приладів контролю потужності та якості електроенергії, а також для контролю встановлених режимів споживання електроенергії.

За твердженням позивача, відповідач неналежним чином виконує умови договору, не допускає працівників позивача до приладів обліку, що порушує права позивача та призводить до неможливості виконання позивачем функцій, які покладені на нього чинним законодавством, а також правильного визначення обсягу спожитої електричної енергії та суми боргу споживача.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів та пояснень, які б спростовували доводи, викладені позивачем в позовній заяві.

З наданих позивачем доказів судом встановлено наступне.

29.01.2007 року до позивача звернулися мешканці житлового будинку №18А на вул. Великій Житомирській щодо правомірності електропостачання реконструкції будинку на вул. Великій Житомирській, 18-Б.

05.02.2007 року для перевірки фактів, викладених у заяві, фахівці позивача провели обстеження електрогосподарства будинку на вул. Великій Житомирській, 18-Б у частині дотримання умов договору на електропостачання, вимог Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96 № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910) та зареєстрованих Міністерством юстиції України 18 листопада 2005 р. за № 1399/11679, та інших нормативно-технічних документів.

Під час обстеження встановлено, що електропостачання щита будівельних механізмів здійснюється повітряною кабельною лінією АВВГ 4x25 від кабельної збірки (ЗБ) 985/3 А, яка в свою чергу живиться від ТП - 724. Інші споживачі до ЗБ985/ЗА не підключені. Крім того, було виявлено невідповідність фактичних показань лічильника звітам за спожиту електроенергію (не враховується остання цифра на шкалі лічильника), що призвело до неправильного визначення обсягу спожитої електричної енергії.

За результатами перевірки складений акт № 2 від 05.02.2007, в якому зазначені виявлені недоліки, зокрема відсутність особи, відповідальної за електрогосподарство (пп. 1.2.6, 1.3.2. Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів), невиконання у повному обсязі вимог проектно-технічної документації, та керівництву Українського міжнародного комерційного центру надано рекомендації щодо приведення стану електрогосподарства у відповідність до вимог нормативно-технічних документів.

Під час обстеження об’єкту та складання акту № 2 від 05.02.2007 року був присутній головний бухгалтер відповідача, який відмовився від підпису, про що зазначено в вищевказаному акті.

12.03.2007 року при повторному обстеженні електрогосподарства Українського міжнародного комерційного центру персонал Київенерго до приладів обліку електроенергії не допустили, про що було складено акт № , який підписаний інженерами - інспекторами Савченко А.К., Лазутін В.В., інженером Носок А.В. та старшим майстром Глущенко В.М.

23.05.2007 року керівництво відповідача було повідомлено листом № 048-14-7450 про необхідність доступу до приладів обліку 29.05.2007 з 10-00 до 11-00. Доступу для контрольного огляду та зняття показань електролічильника представникам Київенерго не надано, про що складений відповідний акт.

Згідно п. 7.5 Правил користування електричною енергією постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі:

1)          відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок;

2)          недопущення до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв'язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або електропередавальної організації, на яких покладено згідно з законодавством України та/або договором відповідні обов'язки.

29.05.2007 року позивач повторно письмово повідомив відповідача про необхідність надати доступ до приладів обліку 04.06.2007 з 10-00 до 11-00 та попередив про зобов'язання Компанії згідно з законодавством припинити електропостачання у разі недопуску до приладів обліку.

26.09.2007 року в черговий раз працівникам СВП «Енергозбут Київенерго»спільно з дільничним інспектором Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві не було надано доступу до приладів обліку, який розташований у головному розподільчому щиті будинку № 18 Б по вулиці Велика Житомирська, про що був складений відповідний акт, який підписаний провідним інженером інспектором Коровченко М.В., інженером –інспектором Савченко А.О., юрисконсультом СВП «Енергозбут Київенерго»Сидоренко В.В., а також дільничним інспектором Шевченківського РУГУ МВС України в місті Києві Приймк Д.В., представник відповідача від підпису відмовився.

Відповідно до п. 8.1 Правил користування електричною енергією постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право, зокрема:

на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку;

на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

Згідно п. 4.4 Договору абонент зобов’язується забезпечити безперешкодний доступ у будь-який час доби працівників енергопостачальної організації до систем та приладів обліку, приладів контролю потужності та якості електроенергії, а також для контролю встановлених режимів споживання електроенергії.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 9 статті 26 Закону України «Про електроенергетику»споживач забезпечує безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. В разі перешкоди у доступі зазначених представників до електричних установок споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач зобов'язаний виконувати належним чином умови договору та норми чинного законодавства, а отже позовні вимоги позивача в частині зобов’язання відповідача надати доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку.

Щодо вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій України» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності. Справи, які підвідомчі господарським судам, вичерпно визначено в статті 12 Господарського процесуального кодексу України. І відповідно до вказаної норми, спори про визнання протиправними дії відповідача не віднесено до підвідомчості господарських судів. Крім того, позивач не конкретизував, які саме дії просить визнати протиправними, оскільки неможливо оскаржувати взагалі всі дії відповідача.

Згідно пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а тому провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Таким чином, враховуючи те, що спір між стронами виник внаслідок неправильних дій відповідача, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 541, 546, 549 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Зобов’язати Український міжнародний комерційний центр (01054, м. Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького,94, ) надати Акціонерній енергопостачальній компанії «Київенерго»(01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ) доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку.

3.          Стягнути з Українського міжнародного комерційного центру (01054, м. Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького,94, ) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»(01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинити на підставі п 1 ст. 80 ГПК України.

5.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                   І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 30.01.2008 р.