ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 р.

№ 2-17/1321-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Мамонтової О.М.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ТОВ "Фірма "Електрокар"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду

від 24.09.2007 року

у справі

господарського суду

№ 2-17/1321-2007

Автономної Республіки Крим

за заявою

ДПІ у Ленінському районі автономної Республіки Крим

до

Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Красная Заря"

про

визнання банкрутом,

арбітражний керуючий

Абрамов І.Ю.,

за участю представників сторін:

ТОВ "Фірма "Електрокар" –Главацький С.Б. –директор (наказ № 40/б від 28.05.1999 р.);

встановив:

У січні 2007 року ДПІ у Ленінському районі Автономної Республіки Крим звернулася до суду із заявою про порушення справи про банкрутство СПК "Красная Заря". Вказувала, що заборгованість боржника по податкових зобов'язаннях складає 162 381,84 грн., з яких сума податків та зборів (обов'язкових платежів) –150 066,43 грн., неустойка –12 315,41 грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.01.2007 р. порушено провадження у справі, призначено дату підготовчого засідання, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.02.2007 р. визнано грошові вимоги ДПІ у Ленінському районі у розмірі 162381,84 грн. Зобов'язано ДПІ у 10-денний строк подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Абрамова І.Ю., якого зобов'язано надати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.06.2007 р. (суддя Гайворонський В.І.) затверджено реєстр вимог кредиторів. У задоволенні клопотання ТОВ Фірми "Електрокар ЛТД" про визнання його кредитором та включення до реєстру вимог кредиторів відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.09.2007 р. (колегія суддів у складі: Котлярова О.Л. –головуючий, Заплава Л.М., Антонова І.В.) ухвалу залишено без змін.

В касаційній скарзі ТОВ Фірма "Електрокар ЛТД" просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким визнати ТОВ Фірму "Електрокар ЛТД" кредитором СПК "Красная Заря" та включити до реєстру вимог кредиторів з вимогами на суму 11 235,30 грн. В обґрунтування посилається на порушення судами ст.ст. 264, 525, 530 ЦК України та ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника , а також документи, що їх підтверджують.

Під терміном "грошове зобов'язання" у цьому Законі розуміються зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

ТОВ "Фірма "Електрокар" у встановлений Законом термін звернулося із заявою про визнання його кредитором боржника з грошовими вимогами у розмірі 11 235,30 грн. Як на підставу своїх вимог посилається на акти звірки взаємних рахунків між сторонами, претензію, направлену на адресу боржника з вимогою погасити заборгованість, листи до боржника з вимогами, а також документи про оплату електроенергії за КСП "Красная Заря" (а.с. 168-189 т. 1).

Місцевий господарський суд, відмовляючи ТОВ Фірма "Електрокар ЛТД" у визнанні його кредитором СПК "Красная Заря" виходив з того, що факт заборгованості боржника перед кредитором не підтверджений відповідними документами, оскільки надані кредитором копії документів не завірені належним чином. Крім того, суд дійшов висновку про пропуск ТОВ "Фірма "Електрокар" строку позовної давності, який закінчився ще в 2001 році, та відсутність доказів поважності причин пропуску цього строку.

Апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції, залишивши ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим без змін.

Дані висновки судів першої та апеляційної інстанції відповідають матеріалам справи, оскільки виходячи зі змісту ст. 14 Закону кредитор, подаючи до господарського суду відповідну заяву самостійно визначає розмір таких вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов’язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

В процедурі банкротства при розгляді заяви за грошовими вимогами до боржника, господарський суд не вирішує спір по суті, а лише перевіряє обґрунтованість грошових вимог кредиторів.

Тому при розгляді кредиторських вимог суд може в залежності від наявності чи відсутності доказів, що підтверджують заборгованість божника, визнати або відхилити грошові вимоги.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ "Фірма "Електрокар" надало суду акт звірки від 29.11.2001 р., який підписаний обома сторонами, а також листи, факсограми з вимогою погасити заборгованість.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 р. правила про позовну діяльність застосовуються до позовів, строк предёявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється в три роки.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позову, повно та всебічно дослідив всі суттєві обставини справи, правильно встановив, і виходив з того, що право вимоги у ТОВ Фірма "Електрокар ЛТД" виникло після складення акту звірки –29.11.2001 р., в якому вказано на наявність заборгованості у СПК "Красная Заря" у розмірі 11245,30 грн. Акт підписано представниками сторін та скріплено печатками (т. 1 а.с. 182).

Апеляційний господарський суд, погодився з висновком суду першої інстанції, залишивши ухвалу без змін.

Посилання в касаційній скарзі на визнання боржником боргу та обіцянки його погашення в добровільному порядку не може бути прийнято до уваги, оскільки за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання, тобто в даному випадку після підписання акту звірки.

Твердження касаційної скарги про помилковість висновків апеляційного суду та неправильне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні, в зв’язку з чим судовою колегією не приймаються до уваги.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом Автономної Республіки Крим та Севастопольським апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка, прийнята постанова відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Фірма "Електрокар" залишити без задоволення.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 24 вересня 2007 року у справі № 2-17/1321-2007 залишити без змін.

Головуючий                     М.І. Хандурін

Судді                                                                        ОМ. Мамонтова

О.С.Удовиченко