ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.08 р.
Справа № 38/321

Господарський суд Донецької області
у складі судді Радіонової О.О. при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства „Маріупольський хлібокомбінат”                       м. Маріуполь Донецької
області

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області

про стягнення  25 656грн. 32коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Бондаренко О.Л.
юрисконсульт за дов. № 2 від 01.01.2008р.,
Дуплякіна Г.В. юрисконсульт за дов. № 1 від 01.01.2008р.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне
товариство „Маріупольський хлібокомбінат”                      м. Маріуполь Донецької
області, звернувся до господарського суду з позовом до  Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь
Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 23 570грн.51коп., пені
у розмірі  1 756грн.47коп. та 3% річних у
розмірі 329грн.34коп.

Відповідач у судові засідання не
з'явився, вимоги ухвал суду не виконав, витребувані документи не представив,
про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про
час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджено відміткою
канцелярії суду, а саме: ухвала про порушення справи від 30.11.2007р. та ухвала
про відкладення розгляду справи від 08.01.2008р. були направлені відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, але на адресу господарського
суду повернувся конверт з поштовим повідомленням № 8582907 з позначкою «за
закінченням строку зберігання», тому справу розглянуто за наявними в ній
матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

08.01.2008р. позивач у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та надав суду супровідного листа від
04.01.2008р. № 8, в якому позивач уточнив своє повне  найменування та додав витребувані судом
документи.

Лист та додані до нього документи
судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

17.01.2008р. на запит
господарського суду надійшов лист від Жовтневої податкової інспекції м.
Маріуполя  від 08.01.2008р. №
1365/10/29-1/120108, відповідно до якого ОСОБА_1  перебуває на податковому обліку у Жовтневому
МДПІ м. Маріуполя як фізична особа-підприємець.

Лист судом розглянутий, прийнятий
до уваги та залучений до матеріалів справи.

24.01.2008р. позивач надав суду
заяву в порядку ст. 22 ГПК України, в якій просить суд стягнути з відповідача
заборгованість у сумі 23570грн.51коп., пеню у розмірі 1735грн.84коп., 3 %
річних  у сумі 325грн.47коп, а всього
25631грн.82коп. Крім цього, позивач надав клопотання № 63 від 23.04.2008р.,
яким додав письмовий обґрунтований розрахунок ціни позову, в тому числі
розрахунок пені та 3 % річних.

Заява та клопотання судом
розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по
суті представників позивача  було
ознайомлено з правами та обов'язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представники
позивача надали клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними
засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК
України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази по справі та вислухавши
уповноваженого представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.04.2007р. між Відкритим
акціонерним товариством „Маріупольський хлібокомбінат” м. Маріуполь Донецької
області (за договором - постачальник, далі - позивач ) та Суб'єктом
підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької
області (за договором - покупець, далі - відповідач)  було укладено договір на поставку
хлібобулочних виробів № 01/339-1204 (далі - договір), згідно якого постачальник
зобов'язувався  передати у власність
покупця хліб, хлібобулочні вироби, а покупець прийняти замовлену продукцію та
сплатити її вартість. Кількість хлібобулочної продукції, яка належить поставці,
визначається заявкою покупця, відповідно до встановленого  цим договором порядку( п.1.2.).

Відповідно до п. 2.1. договору
поставка продукції проводиться автотранспортом
постачальника-централізовано кільцевим
завозом або самовивозом, в контейнерах та лотках.

Поставка продукції проводиться на
підставі добового замовлення, який покупець зобов'язаний повідомити по
телефонам до 20.00 годин або надати письмово у відділ збиту не пізніше 16.00
год. дня, який передує дню поставки (п.2.2).

Відповідно до  п. 6.1, п. 6.2 договору  ціна на поставлену продукцію та послуги по  доставці вказуються у товарно-транспортних
накладних. Розрахунки по хлібобулочним виробам та транспортним послугам
проводяться на протязі 3-х днів з моменту отримання продукції.

На виконання умов договору позивач
передав відповідачу хлібобулочну продукцію, а останній самовивозом отримав її
на суму 23570грн.51коп., що підтверджується відповідними товарно-транспортними
накладними, які є в матеріалах справи, але у встановлений договором строк не
розрахувався за неї.

Оскільки, відповідач не
розрахувався з позивачем за отриману хлібобулочну продукцію, останній
12.07.2007р. № 337 направив претензію з проханням у добровільному порядку
погасити  заборгованість у сумі
23570грн.51коп., яку відповідач залишив без розгляду.

Оскільки до теперішнього часу
відповідач не розрахувався перед позивачем за отриману продукцію у сумі
23570грн.51коп., тому останній просить суд стягнути з відповідача вказану
заборгованість.

Відповідно до п. 7.3 договору у
разі утворення заборгованості за відпущену продукцію покупець сплачує постачальнику
пеню, яка передбачена Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань”, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочки.

Тому, на підставі п. 7.3. договору,
з урахуванням уточнених  позовних  вимог, позивач просить суд  стягнути з відповідача пеню у розмірі
1735грн.84коп.

Крім того, позивач, з  урахуванням уточнених  позовних
вимог,  наполягає на стягненні з
відповідача 3% річних у сумі 325грн.47коп.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних
вимог посилається на договір на поставку хлібобулочних виробів №01/339-1204 від
06.04.2007р., претензію від 12.07.2007р. № 337.,  товарно-транспортні накладні, розрахунок
заборгованості, виписки з наказів № 5-к від 11.01.2007р., №114-к від
13.07.2007р.,  № 116-к від 16.07.2007р.,
супровідний лист від 04.01.2008р. № 10, заяву від 24.01.2008р., клопотання від
23.01.2008р. № 63, , розрахунок пені та 3 % річних, правовстановлюючі документи
тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги
нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу  України, тому судом при розгляді справи
застосовані ці  норми, бо суд не має
право самостійно змінювати предмет або підстави позову.

Оскільки між сторонами по справі
уклалися господарські правовідносини, то
судом застосовані положення Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема,  з господарського
договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК
України)

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання
або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у
силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана здійснити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити
кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно частини 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд вважає, оскільки відповідач до
теперішнього часу не розрахувався за поставлену продукцію на суму 23
570грн.51коп., то вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є доказаними,
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 7.3 Договору передбачено: у
разі утворення заборгованості за відпущену продукцію покупець сплачує
постачальнику пеню, яка передбачена Законом України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожен день прострочки.

Договірні правовідносини між
платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», згідно з
пунктами 1, 3 якого розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за
згодою сторони, обчислюється від суми простроченого платежу і не може
перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.2 ст. 343 ГК
України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення
пені у розмірі 1735грн.84коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем обгрунтовано нараховані
відповідачу 3% річних, які складають 325грн. 47коп.  та підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, суд
вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу треба віднести на відповідача, який необґрунтовано довів
розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
174, 193, 343 Господарського кодексу України,
ст.ст.11, 509, 526, 625, 692 ЦК України, ст.ст.22, 33, 43, 44, 49, 75,  п.5 ст.83, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства „Маріупольський хлібокомбінат” м. Маріуполь Донецької
області  до Приватного підприємця ОСОБА_1
м. Маріуполь Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі  23 570грн.51коп., пені у розмірі 1
735грн.84коп. та 3% річних у розмірі 325грн.47коп., задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, банківські реквізити відсутні,  ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь
Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський хлібокомбінат” (87515,
Донецька область, м. Маріуполь,                            вул. Кафайськая,
69, р/р 4001 в Центральному відділенні ЗАТ „Донгорбанк” в м.
Маріуполі, МФО 334970, ) заборгованість у сумі 23
570грн.51коп., пеню у розмірі 1 735грн.84коп. та 3% річних у розмірі
325грн.47коп., держмито у сумі 256грн.32коп. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.
00 коп.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, банківські реквізити відсутні,  ідентифікаційний код НОМЕР_1) у доход
Державного бюджету (Отримувач УДК у Київському районі м. Донецька, банк
отримувача: ГУ ДГУ у Донецькій області,                       р/р 0006, МФО
834016, ОКПО 34687001, код класифікації 21081100, символ звітності 106) штраф у
розмірі 100грн. за невиконання вимог господарського суду та непредставлення
відзиву на позов.

Рішення оголошено у судовому
засіданні 24.01.2008року.

Видати накази після набрання
рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Радіонова
О.О.