ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.08р.

Справа
№ 32/196-08(23/224-08)

За
позовом: Суб'єкта  підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1.,
м. Дніпропетровськ

До: Відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія „Дніпрооболенерго” ,  м. Дніпропетровськ

Про:
визнання недійсним  договору  та т.і.

Суддя  Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача : не
з'явився ;

Від
відповідача: Волинська
Л.П. (дов. № 79 від 05.05.08 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач  звернувся з позовом  до відповідача про визнання частково
недійсним  договору оренди  нерухомого майна №122 від 01.05.03 р.  ( в частині передачі в оренду не житлового
приміщення № 4 ) ; про стягнення 8 764,00 грн. - матеріальної шкоди та                         2 000,00 грн.
-моральної шкоди .Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ту обставину , що
відповідач фактично передав в користування відповідачу не житлові приміщення
площею , меншою , ніж було зазначено в договорі оренди ( за твердженням
позивача ,він не користувався не житловим приміщенням № 4 площею 39,4
кв.м.;  а користувався лише приміщенням №
1 площею 33,3 кв.м.) . Однак  при цьому
відповідач сплачував орендну плату за користування як приміщенням № 1 , так і
приміщенням № 4 .Відповідно до розрахунку ,розмір зайво сплаченої орендної
плати складає 8 764,00 грн. Окрім того позивач
посиланням на приписи ст.ст.227,229 ЦК України обґрунтовує свої позовні
вимоги в частині стягнення моральної шкоди .

Відповідач
проти позову  заперечує
посилаючись на те, що  спірний договір
відповідає вимогам чинного законодавства України та що відповідач ( орендар )
користувався під час дії договору оренди як приміщенням № 1 , так і приміщенням
№ 4 ; а тому і орендну плату необхідно було сплачувати в розмірі ,
передбаченому умовами договору оренди

По
справі оголошувалась перерва з 27.11.08 р. до 11.12.08 р.

Заслухавши пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як
встановлено рішенням господарського суду Дніпропетрвоської області від 18.10.06
р. у справі № 31/273-06 за позовом ВАТ „Енергопостачальна компанія
„Дніпрооболенерго” до СПД ОСОБА_1. про стягнення неустойки та боргу : „ Згідно
укладеного між сторонами по справі договору оренди нерухомого майна №122 від
01.05.2003 р., позивач передав в оренду відповідачу строком до 01.05.2004 р.
приміщення № 1 та №4 загальною площею 72,7 кв.м., розташовані  по вул. Московська 2-а у Дніпропетровську зі
сплатою орендної плати щомісяця до 15 числа
місяця, наступного за звітним  у
розмірі 750,6 грн. За матеріалами справи за відсутності заперечень з боку
орендодавця та продовження орендарем
користуватися орендованим майном після закінчення строку договору
оренди, вказаний договір було поновлено на строк, який був раніше встановлений
договором,  тобто до 01.05.2005 р., що
відповідає положенням ст.764 ЦК України. На заяву позивача  від 21.03. 05 р. №8 щодо продовження договору
на новий термін, відповідач листом  від
04.05.2005 р. заперечив проти продовження договору на новий термін до 01.05.06.
та запропонував повернути  орендовані
позивачем приміщення. Згідно акту приймання-передачі від 23.06.06 р. орендовані
за Договором оренди приміщення повернуті з оренди. У відповідності до ст. 764
ЦК України якщо наймач   продовжує   користуватися   майном після закінчення строку договору
найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Таким
чином у зв'язку з запереченнями орендодавця щодо чергового продовження договору
оренди на новий термін,  суд приходить до
висновку про припинення Договору 01.05.2005 р. У відповідності до ст. 785 ЦК
України   у разі  припинення
договору  найму  наймач
зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було
обумовлено в договорі. А згідно ч. 2 вказаної статті якщо наймач не виконує
обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача
сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час
прострочення. Оскільки відповідачем не надано доказів сплати залишку боргу по
орендній платі за період з лютого по квітень 2005 р. у розмірі  1 577,48 грн., чим порушено приписи ст. 193
ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України щодо виконання зобов'язання належним
чином відповідно до умов  договору, вимог
закону, суд вбачає підстави для задоволення позову у цій частині. Окрім того,
зважаючи на те, що відповідачем не виконано свого обов'язку щодо повернення
орендованого майна після припинення договору, а протилежне відповідачем не
підтверджено, на нього покладається обов'язок щодо сплати неустойки у розмірі
подвійної плати по час фактичного повернення майна орендодавцю після припинення
договору оренди, яка згідно розрахунку за період з 08.08.05 р. по 22.06.06 р.
складає 15 773,66 грн.».Враховуючи вищезазначене суд вирішив : стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного
товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” : 1 577,48 грн. боргу;
15 773,66 грн. неустойки; 173,51 грн. витрат на сплату держмита; 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.
Зазначене рішення набрало чинності в установленному законом порядку та
відповідно до приписів ст.35 ГПК України факти,   встановлені
цим рішенням  господарського  суду
під час розгляду  справи №
31/273-06 , не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони -тобто при вирішення спору у справі № 32/196-08(23/224-08)

За
твердженям позивача , відповідач фактично передав йому в користування не
житлові приміщення площею , меншою , ніж було зазначено в договорі оренди -
72,7 кв.м. ( нібито  позивач не
користувався не житловим приміщенням № 4 площею 39,4 кв.м.;  а користувався лише приміщенням № 1 площею
33,3 кв.м.) .Але як вбачається з наданих відповідачем доказів : акту приймання
-передачі приміщень від 01.05.03 р., акт прийому-передачі приміщень від
23.06.06 р. ( а.с.38,39 ) , технічного паспорту на будинок № 2а по вул.
Московській у                         м.
Дніпропетровську ( а.с. 40-48 ) договору оренди № 13 від 01.08.00 р. ,
укладеного між відповідачем та приватним підприємцем ОСОБА_2 ( а.с. 18 ) та
т.і. ; приміщення , що передавалися в оренду позивачці ( колишні квартири № 1
та № 4 ) не були предметом договору оренди № 13 від 01.08.00 р. , укладеного
між відповідачем та приватним підприємцем               ОСОБА_2  ( тобто не використовувалися останнім під час
дії договору оренди нерухомого майна №122 від 01.05.03 р.  , укладеного між позивачкою та відповідачем .

Відповідно
до приписів ст.33 ГПК України : кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Враховуючи вищезазначене , суд вважає , що позивачкою не доведені належним
чином обставини щодо користування нею лише частиною приміщень ,зазначених в
договорі оренди ; а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню .

На підставі вищевикладеного, керуючись
вимогами ст.33,35, 49, 82-85 ГПК України , господарський суд ,-

ВИРІШИВ :

В
задоволені позовних вимог відмовити , судові витрати покласти на позивача

Суддя
Васильєв
О.Ю.