ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" листопада 2008 р.

Справа № 9/406/08

Одеський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Колоколова С.І.

суддів:
Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Ніколовій
Г.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Пастухов
Д.В. (довіреність б/н від 22.10.2008 року);

Теплякова О.Д.
(довіреність б/н від 05.11.2008 року);

Сілко С.А. (довіреність
б/н від 04.11.2008 року)

від відповідачів:

від КП „ММБТІ” -не з'явився;

від Миколаївської МР -не з'явився

від третьої особи:
не з'явився

від прокуратури Миколаївської
області: не з'явився

від прокуратури
Одеської області: Горяйнова А.О. (посвідчення № 321 від 27.10.08р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційне подання Першого заступника прокурора
Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради

на рішення господарського
суду Миколаївської області від „03” липня 2008 року

по справі
№ 9/406/08

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої комерційної фірми
„КВС”

до:

- Комунального підприємства
„Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації”;

- Миколаївської міської ради

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області

про
визнання права власності

В С Т А Н О В
И В :

24.06.2008 року Товариство з
обмеженою відповідальністю Науково-виробнича комерційна фірма „КВС” (далі по
тексту -позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною
заявою до Комунального підприємства „Миколаївське міжміське бюро технічної
інвентаризації” (далі по тексту -відповідач 1) про визнання за ним права
власності на самочинно збудовані нежитлові приміщення за адресою м. Миколаїв,
вул. Старофортечна,1-б:

- виробнича будівля літ. З
загальною площею 322,8 кв.м., основною площею 288 кв.м., вартістю 298 104 грн.;

- тир літ. Ф зовнішніми розмірами
2,85 х 4,62 кв.м., вартістю 2 784 грн.;

- приміщення, що будується, літ. А
зовнішніми розмірами 9 х 18 кв.м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
КП „ММБТІ” виготовлено технічний паспорт на зазначені вище приміщення, Головне
управління містобудування і архітектури управління архітектурної діяльності
Миколаївської міської ради, Міська санітарно-епідеміологічна станція м. Миколаєва,
Управління МНС України в Миколаївській області та суміжні землекористувачі не
заперечують проти визнання за ТОВ НВКФ „КВС” права власності на самочинно
збудовані приміщення, але правовстановлюючі документи про право власності на
майно можливо отримати лише за рішенням суду.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 03.07.2008 року по справі № 9/406/08 (суддя Філінюк
І.Г.) позовні вимоги ТОВ НВКФ „КВС” -задоволені в повному обсязі. Визнано за
позивачем право власності на самочинно збудовані нежитлові приміщення за
адресою м. Миколаїв, вул. Старофортечна,1-б (виробнича будівля літ. З загальною
площею 322,8 кв.м., основною площею 288 кв.м., вартістю 298 104 грн., тир літ.
Ф зовнішніми розмірами 2,85 х 4,62 кв.м., вартістю 2 784 грн., приміщення, що
будується, літ. А зовнішніми розмірами 9 х 18 кв.м.).

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського суду, Перший заступник прокурора
Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради
звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням,
в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити. В обґрунтування своїх вимог, доводів та заперечень,
скаржник посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини
справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував
норми матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим виніс незаконне і
необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

В процесі розгляду справи в суді
апеляційної інстанції, у суду з'явилась необхідність, відповідно до ч.1 ст.24
та ч.1 ст.27 ГПК України, залучити до участі у справі іншого відповідача
-Миколаївську міську раду (далі по тексту -відповідач 2) та третю особу без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів -Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (далі по тексту
-третя особа).

Позивачем 06.11.2008 року надано до
суду відзив на апеляційне подання, в якому він та його представники в судовому
засіданні просили залишити апеляційне подання без задоволення, а рішення
місцевого господарського суду без змін, вважаючи його правомірним,
обґрунтованим, відповідаючим вимогам діючого законодавства та матеріалам
справи.

Представники КП „ММБТІ”,
Миколаївської МР, УМВС України в Миколаївській області та прокуратури
Миколаївської області в судове засідання 06.11.2008 року не з'явилися без
поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не
заявляли, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання
справи, про що свідчать, по-перше, відповідні поштові повідомлення № 475535 від
28.10.2008 року та № 475536 від 28.10.2008 року і, по-друге, надані
представниками позивача та прокуратури Одеської області докази про вручення
всім відсутнім сторонам відповідної ухвали про дату слухання справи, а тому
колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю.

Розглянувши та перевіривши
матеріали справи, апеляційне подання та відзиви на нього, заслухавши у судовому
засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим
господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія
дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
02.09.2003 року ТОВ НВКФ „КВС” звернулось до Миколаївської МР з заявою про
надання земельної ділянки за адресою м. Миколаїв, вул. Старофортечна,1-б на
умовах оренди.

За результатом розгляду вказаної
заяви, 22.10.2003 року ТОВ НВКФ „КВС” отримало згоду Головного управління
містобудування та архітектури Миколаївської міської ради про виділення в оренду
вказаної зазначеної земельної ділянки для розміщення виробничої бази.

Також, позивач отримав і узгодження
Держаного управління екології та природних ресурсів № 05/3209, Міської
санітарно-епідеміологічної станції № 2100/7 від 25.11.2003 року, ВДАІ ММУ УМВС
№ 21/7-1142 від 04.12.2003 року та Державного пожежного надзору від 26.11.2003
року.

Згідно із листами УМВС України в
Миколаївській області від 02.09.2003 року та 27.12.2004 року, воно також
погодило надання земельної ділянки позивачу у зв'язку з тим, що така земельна
ділянка впродовж довгого часу не використовувалась за призначенням та на ній
було відсутнє будь-яке майно УМВС.

04.03.2005 року на підставі
вищезазначених погоджень, що були отримані позивачем, був складений Акт вибору
земельної ділянки площею 2800 кв.м. для розміщення та будівництва виробничої
бази в м. Миколаєві по вул. Старофортечній,1-б за рахунок земель міста.

19.05.2005 року Миколаївською МР
було прийнято рішення № 33/26, на підставі якого ТОВ НВКФ „КВС” було погоджено
місце для розміщення виробничої бази на земельній ділянці площею 2800 кв.м. за
рахунок земель міста та вказана земельна ділянка була зарезервована за
позивачем на 1 рік, але в подальшому строк резервування продовжувався на
підставі відповідних рішень Миколаївської МР         № 2/20 від 30.06.2006 року та № 14/34
від 30.08.2007 року.

Крім того, на підставі перелічених
вище рішень Миколаївською МР та ТОВ НВКФ „КВС” укладені договори резервування
земельної ділянки № 484 від 19.05.2005 року, № 619 від 19.05.2006 року та № 979
від 19.05.2007 року. Також, згідно з даними договорами, позивачем внесена
відповідна плата за резервування.

В процесі ж користування земельною
ділянкою в м. Миколаєві по вул. Старофортечній,1-б позивачем на ній здійснило
будівництво об'єктів, на розміщення яких було отримано погодження усіх служб
міста, що також підтверджується копіями Генплану, архітектурно-планувального
завдання, технічного паспорту, фінансових звітів та накладних.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ТОВ НВК
„КВС”, визнання за ним права власності на самочинно збудовані нежитлові
приміщення та вважає, що доводи, заперечення і вимоги скаржника, викладені в
апеляційному поданні, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.376 Цивільного
кодексу України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.5 ст.376
ЦК України).

Таким чином, на підставі викладених
фактів та норм чинного законодавства судова колегія доходить до висновку, що
позовні вимоги ТОВ НВК „КВС” про визнання за ним права власності на самочинно
збудовані нежитлові приміщення є обґрунтованими та правомірними, оскільки
позивач є належним користувачем земельної ділянки та всі його дії були
погодженні з усіма відповідними державними органами, а також самочинна забудова
не порушує права чи охоронювані законом інтереси будь-яких інших осіб.

Крім того, судовою колегією не
приймаються та підлягають відхиленню всі доводи та заперечення скаржника,
викладені в апеляційній скарзі, оскільки, по-перше, дії ТОВ НВКФ „КВС” стосовно
отримання права користування земельною ділянкою не тільки не порушили права
землевласника, а були виконані саме з його згоди та на підставі норм діючого
земельного законодавства.

По-друге, земельна ділянка, на якій
розташовані збудовані позивачем приміщення, з трьох сторін межує з землями
Миколаївської МР, що вбачається з схематичного плану земельної ділянки. Ані Миколаївська
МР, ані УМВС України в Миколаївській області ніколи не заперечували проти
будівництва позивачем будівель на своїй ділянці, а напроти -надавали свою згоду
на такі дії позивача. Будь-кого іншого суміжного користувача з матеріалів
справи та апеляційного подання не вбачається, а тому і ТОВ НВКФ „ВКС” своїми
діями права та інтереси інших осіб не порушував.

Скаржник ніяких додаткових пояснень
та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надав, а тому зазначені
вище факти ним під час розгляду апеляційного подання в суді апеляційної
інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33
Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які
скаржник посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує
доводи скаржника, викладені в апеляційному поданні, на підставі чого судова
колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного
місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог ТОВ НВКФ
„КВС”.

За викладених обставин, колегія
суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від
03.07.2008 року по справі № 9/406/08 відповідає вимогам чинного законодавства
та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому
воно підлягає залишенню без змін, а апеляційне подання першого заступника
прокурора -без задоволення.

Керуючись
статтями 99, 101-105  Господарського                   процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від „03” липня 2008 року по справі № 9/406/08 залишити
без змін, а апеляційне подання Першого заступника прокурора Миколаївської
області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради -без задоволення.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя                                                                                              М.С.
Петров