ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.10.08

Справа № 16/449-08.

За
позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелькарт», м. Суми

до відповідача: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Конотоп

про
стягнення 1 000 грн. 00 коп.

Суддя Моїсеєнко В.М.

Представники:

Від позивача      Оніщенко О.В.

Від відповідача  ОСОБА_1

У засіданні брали участь: секретар
судового засідання Данілова Т.А.

СУТЬ
СПОРУ: Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 000 грн. 00
коп. заборгованості  за поставлений
згідно видаткової накладної від 20.10.2007 р. №МЕ-0014190 товар, а також судові
витрати по справі.

Відповідач
в судовому засіданні пояснив, що товар він від позивача отримав на суму 803
грн. 50 коп., будь-яких накладних або інших документів під час отримання
товарів він не підписував, розрахунок за товари здійснив в день отримання товарів
грошовими коштами, внесеними в касу позивача 07.11.2007 р.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши
наявні докази по справі, суд встановив:

Позивач
мотивує свої вимоги тим, що відповідно до видаткової накладної від 20.10.2007
р. 3МЕ-0014190 він поставив відповідачу, а останній прийняв товар - продукти
харчування на загальну суму 1 803 грн. 50 коп.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив оплату в сумі 803 грн. 50
коп. згідно фіскального чеку від 07.11.2007 р. № 0033.

В
іншій частині позивач вважає залишкову суму неоплаченого товару в розмірі 1 000
грн. 00 коп. заборгованістю відповідача та просить суд стягнути її на свою
користь.

Судом
встановлено, що в обґрунтування своєї позиції по справі позивач подав суду
наступні документи, а саме: копію видаткової накладної №МЕ-0014190 від
20.10.2007 р. та копію акту звірки взаємних розрахунків, підписаного
представником ТОВ «Мелькарт»  на суму 1
000 грн. 00 коп.

В
свою чергу, відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що згідно фіскального чеку
від 07.11.2007 р. № 0033 він вніс грошові кошти в касу ТОВ «Мелькарт» в день
отримання продукції та розрахувався за неї в повному обсязі.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Проаналізувавши
матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що в матеріалах справи
відсутня копія довіреності відповідача на отримання товару на загальну суму 1
803 грн. 50 коп.

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень, а відповідно до ч. 2
ст. 34 ГПК України обставини справи, які за законодавством мають
підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

Таким
чином, суд дійшов до висновку про те, що позивач не подав достатніх доказів,
підтверджуючих факт отримання відповідачем товарів на загальну суму 1 803 грн.
50 коп., тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не
підлягають.

Згідно
ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись
ст. ст.  82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.
В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                        В.М.
МОЇСЕЄНКО