ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№ 7/187

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

МПП "Роксолана", м. Дубровиця Рівненської області

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від 23.10.2007р.

у справі

господарського суду Рівненської області

за позовом

прокурора Дубровицького району в інтересах держави в особі Дубровицької міської ради

до

МПП "Роксолана", м. Дубровиця Рівненської області

про

стягнення 6000, 23 грн. заборгованості

за участю представників:

позивача: не з’явився,

відповідача: не з’явився,

прокурора ГПУ: Савицька О.В. (посв. від 20.07.2005р. №231)

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дубровицького району в інтересах держави в особі Дубровицької міської ради звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до малого приватного підприємства "Роксолана" про стягнення 6000, 23 грн. заборгованості по сплаті орендної плати за користування землею.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.05.2007р. у справі №7/187, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.10.2007р. з даної справи, позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та постановою у даній справі, МПП "Роксолана" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи скаргу тим, що постанова суду апеляційної інстанції є незаконною, зокрема неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 215, 220 Цивільного кодексу України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач, відповідач з даної справи не скористались своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, 15.04.04р. між Дубровицькою міською Радою (Орендодавець) та ПМП "Роксолана" (Орендар) укладено договір оренди землі №7 (далі – Договір).

Згідно п. 1, 2 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,6792 га в комерційне використання, яка знаходиться в м. Дубровиця, вул. Гагаріна, 21.

Відповідно до п. 8 Договору його укладено на один рік. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Орендна плата вноситься орендарем щомісяця, не пізніше 10 числа, у розмірі 527,68 грн. на місяць (п. 9, 11 договору).

16.04.04р. між сторонами укладено акт прийому-передачі земельної ділянки, обумовленої договором від 15.04.04р..

11.07.05р. МПП "Роксолана" звернулось до Дубровицької міської Ради з заявою про припинення дії договору оренди землі №7. Рішенням Дубровицької міської Ради №482 від 20.07.05р. дію договору №7 від 15.04.04р. припинено.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами, а зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач зобов’язань по оплаті орендних платежів належним чином не виконував, заборгованість згідно поданого розрахунку становить 6000,23 грн.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 2 Закону України "Про плату за землю", ст. 1 Закону України "Про оренду землі", ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог колегія суддів визнає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена і як наслідок, прийняті судами рішення та постанова відповідають положенням ст.ст. 84, 105 Господарського процесуального кодексу України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976р. "Про судове рішення", а отже і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Львівського господарського суду від 23.10.2007р. у справі №7/187 залишити без змін.

Стягнути з приватного малого підприємства "Роксолана" до Державного бюджету України 8, 50 грн. мита за подачу касаційної скарги.

Доручити господарському суду Рівненської області видати відповідний наказ на виконання даної постанови.

Головуючий суддя          : В.С. Божок

Судді: Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко