ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21"
січня 2008 р.
Справа № 40/247-07

вх. № 5867/4-40

Суддя господарського суду Дюкарєва С.В.

при секретарі судового засідання Двоєглазова Л.Е.

за участю представників сторін:

позивача - Осадченко М.В. .
дов. №3 від 02.2007р., голова
ЖК  Куротова В.П.  відповідача - ОСОБА_2, дов. №5065 від
23.10.2007р

розглянувши справу за позовом ЖК "Простор-13", м.
Харків

до  СПД ФО ОСОБА_1 м.
Харків

про виселення

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року Житловий кооператив “Простор-13” звернувся до
господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд
прийняти рішення про примусове виселення орендаряОСОБА_1 з приміщення, яке
належить членам кооперативу “Простор-13”. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
договір оренди  від 01.06.2003р., на
підставі якого відповідач займав спірне приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, розірвано у судовому порядку, однак до теперішнього часу відповідач
приміщення не звільнив.

Провадження у справі неодноразово зупинялося до розгляду
господарським судом позовної заяви Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1  до Житлового
кооперативу “Простор-13” про визнання права власності на приміщення магазину,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з тим, що обставини, які зумовили зупинення провадження
у справі, відпали ухвалою господарського суду Харківської області від
08.01.2008р. провадження у справі було поновлено та призначено її розгляд на
21.01.2008р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2008р. в
зв'язку з закінченням строку повноважень судді Хотенця П.В. справу передано до
розгляду судді господарського суду Харківської області Дюкарєвій С.В.

Позивачем 16.01.2008р. надано уточнення позовних вимог, в яких він
просить суд виселити Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичну особу ОСОБА_1
з займаного нею приміщення, яке належить членам ЖК “Простор-13”, стягнути з
відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі
1086,54грн., суму завданих збитків у вигляді неодержаних доходів у розмірі
10000грн., а також державне мито і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет
позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Однак, при поданні даного уточнення позовних вимог позивачем
порушено вимоги п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,  оскільки ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про державне мито" встановлено, що держмито за подання до
господарського суду позовних заяв майнового характеру сплачується у розмірі 1
%  ціни позову,  за подання заяв немайнового характеру -
5  неоподатковуваних мінімумів
доходів   громадян.

Позивачем в уточненні позовних вимог заявлено майнові вимоги про
стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 1086,54грн., суми завданих
збитків у вигляді неодержаних доходів у розмірі 10000грн.,  всього 11086,54грн., та немайнову вимогу
про  виселення відповідача. Держмито
повинно бути сплачено у сумі 195,86грн. (110,86грн. + 85грн.).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено державне
мито наступним чином: платіжним дорученням № 43 від 26.01.2007р. на суму 85грн.
та платіжним дорученням № 1 від 15.01.2008р. на суму 8,80грн., всього у розмірі
93,80грн.

З огляду на викладене, позивачем не надано доказів сплати
державного мита за подання заяви про уточнення позовних вимог від 16.01.2008р.
, а тому  заява про уточнення позовних
вимог від 16.01.2008р. підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4 ст. 63
Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, 21.01.2008р. позивачем також надано уточнення позовних
вимог, в якому позивач просить суд виселити Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичну особу ОСОБА_1 з нежитлового підвального приміщення, яке
знаходиться в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1,  та належить ЖК «Простор-13». В даній заяві
позивач фактично уточнив адресу приміщення, яке він просить зобов'язати
відповідача звільнити у позовній заяві. Враховуючи, що згідно ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу
або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача як таку, що не
суперечить інтересам сторін та чинному законодавству.

Відповідач проти позову заперечує, вказує на те, що позивачем не
надано жодних доказів того, що спірне приміщення належить йому на праві
власності та стверджує, що станом на момент розгляду даної справи приміщення
відповідачем не займаються.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем 01.06.2003р. укладено договір оренди
нежитлового приміщення № 1, у відповідності до умов якого позивач передав
відповідачеві у строкове користування нежитлове приміщення площею 50 кв.м., яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до п. 5.1 договору строк його дії встановлено з
01.06.2003р. по 01.12.2007р.

Рішенням господарського суду Харківської області від  21.12.2006р. по справі № 52/323-06 договір
оренди № 1 від 01.06.2003р., укладений між Суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 та Житловим кооперативом “Простор-13”,
розірвано; стягнуто заборгованість з орендної плати, державне мито і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від
15.03.2007р. рішення господарського суду Харківської області від  21.12.2006р. по справі № 52/323-06 в частині
розірвання договору оренди № 1 від 01.06.2003р. залишено без змін.

Посилаючись на те, що до теперішнього часу відповідач спірне
приміщення не звільнив, позивач пред'явив до суду даний позов.

Згідно з положеннями статті 33 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43
Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається зі статті 785 Цивільного кодексу України у разі
припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві
річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

Договір оренди № 1 від 01.06.2003р. припинив свою дію на
підставі  рішення по справі № 52/323-06
винесеного господарським судом Харківської області 21.12.2006р. та залишеного
без змін в частині розірвання зазначеного договору Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від від 15.03.2007р).

Однак, статтею 761 встановлено коло осіб, які мають право на
передання майна у найм, а тому і право вимагати повернення цього майна - у
даному випадку звільнення нежитлового приміщення.

Так, право на передання майна у найм має власник речі або особа,
якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на
укладення договору найму.

Позивачем не додано до матеріалів справи жодного документа, який
би підтверджував його право власності на нежитлове приміщення, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Також позивачем не надано документів, які б підтверджували, що він
є уповноваженою особою на укладення договору оренди № 1.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.12.2007р.
по справі № 29/569-07 також встановлено, що Житловим кооперативом «Простор-13»
суду не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували у нього
право власності на спірні нежитлові приміщення
.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги про примусове виселення ОСОБА_1 з
приміщення, яке належить членам кооперативу “Простор-13”, необґрунтовані, не
підтверджені матеріалами справи, а тому суд не знаходить правових підстав для
їх задоволення.

У відповідності до статей 44, 49 Господарського процесуального
кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  покладаються
на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 63, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, статтями 761, 785 Цивільного
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Повернути позивачеві заяву про уточнення позовних вимог від
16.01.2008р. та додані до неї матеріали на 20 аркушах, в тому числі платіжне
доручення № 01 від 15.01.2008р. на суму 8, 80грн.

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення підписано 25.01.2008р.

Суддя
Дюкарєва С.В.