ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.08                                                                                           Справа№ 25/434 А

10 год. 20 хв.

79014, м.Львів вул.Личаківська,128.

Зал судових засідань № 310

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні справу :

за позовом:

Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова, м.Львів

до відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю “Істер”, м.Львів

про :

стягнення заборгованості перед бюджетом в сумі 332 861 (триста тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 73 коп.

Суддя :

В.М. Пазичев

В.М. Пазичев

В.М. Пазичев

При секретарі :

Я.Я. Люта

Р.М. Рисик

Р.М. Рисик

Представники:

від позивача:

Чабан О.С., представник, довіреність від 18.05.2007 р. № 5/10

від відповідача:

не з’явився

Присутнім в судовому засіданні, згідно ст. 130 КАС України, роз’яснено їхні процесуальні права та обов’язки, а також видано пам’ятки про їхні права та обов’язки.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова (м.Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Істер” (м.Львів) про стягнення заборгованості перед бюджетом в сумі 332 861 (триста тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 73 коп.

Ухвалою суду від 25.12.2007 р. відкрито провадження у справі та призначено попереднє засідання суду на 10.01.2008 р. В судовому засіданні 10.01.2008 р., у зв”язку з неявкою представника відповідача, розгляд справи відкладено до 22.01.2008 р. В судовому засіданні 22.01.2008 р., розгляд справи відкладено до 30.01.2008 р. Ухвалою суду від 30.01.2008 р., за клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено до 08.02.2008 р. В судовому засіданні 08.02.2008 р., у зв”язку з неявкою представників сторін, розгляд справи відкладено до 19.02.2008 р. Ухвалою суду від 19.02.2008 р. закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 03.03.2008 р.

Позивач вимог ухвал суду про відкриття провадження у справі від 25.12.2007 р., про відкладення розгляду справи від 10.01.2008 р., від 22.01.2008 р., від 30.01.2008 р., від 08.02.2008 р., про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду від 19.02.2008 р. в повному обсязі не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

30.01.2008 р. до суду за вх. № 2118 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 19.02.2008 р. позивач подав пояснення на позов.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та доданих до неї документах.

Відповідач вимог ухвал суду про відкриття провадження у справі від 25.12.2007 р., про відкладення розгляду справи від 10.01.2008 р., від 22.01.2008 р., від 30.01.2008 р., від 08.02.2008 р., про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду від 19.02.2008 р..не виконав, відзив на позов не представив, проти позовних вимог у встановленому чинним законодавством України порядку не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Враховуючи те, що суду представлено достатньо доказів для вирішення справи по суті, відповідно до ст. 128 КАС України, справу розглянуто у відсутності представника відповідача.

Повний текст постанови виготовлено, підписано та оголошено 03.03.2008 р.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення осіб, присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Товариству з обмеженою відповідальністю “Істер” (далі ТзОВ “Істер”) згідно довідки Львівського обласного управління статистики, присвоєно код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України № 13800558.

Підприємство має заборгованість перед бюджетом та державними цільовими фондами. Заборгованість вказаного підприємства перед бюджетом становить 332 861,73 грн., яка складається з комунального податку та податку на додану вартість самостійно задекларованої платником, а саме:

1. Податковий борг по ПДВ:

06.07.2006 р. - донараховано штрафні санкції за актом перевірки згідно податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2006 р. переплата станом на 06.07.2006 р. становила -5981 грн.

Станом на 06.07.2006 р. заборгованість по ПДВ становила 2926,65 грн.

06.07.2006 р. - зменшено бюджетне відшкодування на суму 24016,29 грн по декларації №2107208 від 16.12.2004 р. 18.07.2006 р. сплачено платником 21 грн.

31.07. 2006 р. нараховано 8 грн. ПДВ по декларації №2737149 від 24.07.2006 р. по терміну сплати 31.07.2006 р.

31.07.2006 р. - нараховано штрафну санкцію в сумі 13 грн. по декларації №27377149 від 24.07.2006 р.

13.09.2006 р.- сплачено 26 грн. платіжним дорученням № 4271

02.12.2006 р. нараховано 26 грн. ПДВ по декларації №2785730 від 13.09.2006 р. по терміну сплати 02.12.2006 р.

20.10.2006 р. сплачено 1466 грн. згідно платіжного доручення №4364

30.10.2006 р. нараховано суму 1466 грн. по декларації №14526 від 18.10.2006 по терміну сплати 30.10.2006 р.

20.11.2006 р. сплачено суму 4704 грн. платіжним дорученням №4427

30.11.2006 р. нараховано 4704 грн. по декларації №25443 від 16.11.2006 р. по терміну сплати 30.11.2006 р.

22.12.2006р.          сплачено 9 грн. платіжним дорученням №4500.

Податковий борг станом на 01.01.2007 р. - 26941,7 грн.

04.01.2007р.          нараховано 9 грн. по декларації №32309 від 19.12.2006 р. по терміну сплати 04.01.2007 р.

17.01.2007 р. сплачено 253 грн. платіжним дорученням №4551

30.01.2007 р. нараховано 253 грн. ПДВ по декларації №44764 від 18.01.2007 р. по терміну сплати 30.01.2007 р.

19.02.2007 р. сплачено 6198 грн. платіжним дорученням №38

02.03.2007 р. нараховано 4526 грн. по декларації №7077 від 20.02.2007 р. по терміну сплати 02.03.2007 р.

02.03.2007 р. штрафні санкції 198 грн. нараховані платником самостійно згідно декларації №7077 від 20.02.2007 р.

21.03.2007 р. сплачено 1836 грн. платіжним дорученням №01

30.03.2007 р. нараховано 3507 грн. по декларації №12507 від 20.03.2007 р. по терміну сплати 30.03.2007 р.

08.05.2007 р. сплачено 1400 грн. платіжним дорученням №640

11.05.2007 р. сплачено 324 грн. платіжним дорученням №2892

30.05.2007 р. нараховано 1724 грн. по декларації №34052 від 14.05.2007 р. по терміну сплати 30.05.2007 р.

02.07.2007 р. нараховано 27510 грн. по декларації №42110 від 20.06.2007 р. по терміну сплати 02.07.2007 р.

30.07.2007 р. нараховано 11157 грн. по декларації №53821 від 17.07.2007 р. по терміну сплати 30.07.2007 р.

30.08.2007 р. нараховано 3645 грн. по декларації №60132 від 02.08.2007 р. по терміну сплати 30.08.2007 р.

28.09.2007 р. збільшено суму ПДВ на 250000 грн. по уточнюючому документу №73674 від 01.07.2007 р.

28.09.2007 р. нараховано 12500 грн. штрафні санкції самостійно платником по уточнюючому документу №73674 від 01.07.2007 р.

Станом на 01.01.08 податковий борг по ПДВ становить 332855 гри.

2. Комунальний податок:

Станом на 02.07.2007 р. переплата становила 9,29 грн.

02.07.2007 р. нараховано 23,8 грн. за місяць згідно розрахунку №42111 від 20.06.2007 р. по терміну сплати 02.07.2007 р.

25.07.2007 р. сплачено 26,33 грн. платіжним документом №335

25.07.2007 р. сплачено 18,70 грн. платіжним документом №340

30.07.2007 р. нараховано 18,7 грн. за місяць згідно розрахунку №53822 від 17.07.2007 р. по терміну сплати 30.07.2007 р.

30.08.2007 р. нараховано 17 грн. за місяць згідно розрахунку №60133 від 02.08.2007 р. по терміну сплати 30.08.2007 р.

17.09.2007 р. донараховано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату 1,45 грн.

Станом на 01.01.2008 р. борг по комунальному податку становить 6,73 грн.

ДПІ у Франківському районі м.Львова направльлись ТзОВ “Істер” податкові вимоги. Першу податкову вимогу № 1/556 від 07.07.2006 р.; другу податкову вимогу № 2/675 від 21.08.2006 р.

На даний час суми податків та фінансових санкцй відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не представлено.

У п. п 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" зазначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п. 4,1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Проте усупереч наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для погашення податкових зобов'язань.

На даний час суми податків та фінансових санкцій відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у встановлений термін.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного :

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.9 Закону України "Про систему оподаткування", платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно преамбули Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ (надалі – Законом 2181), цей Закон спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно до п. 1.1 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Відповідно до п. 1.12 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, контролюючий орган - державний орган, який у межах своєї компетенції, визначеної законодавством, здійснює контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) та погашенням податкових зобов'язань чи податкового боргу. Вичерпний перелік контролюючих органів визначається статтею 2 цього Закону.

Податкові органи є контролюючим органом стосовно податків і зборів (обов'язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Контролюючі органи мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати лише стосовно тих податків і зборів (обов'язкових платежів), які віднесені до їх компетенції цим пунктом.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу (далі - органи стягнення), є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції.

Підпунктом 5.4.1. п.5.4. ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" передбачено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Активи платника податків (кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання) можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу ( ст.3 Закону ).

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції мають право подавати до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Облік платників податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами відповідно до законодавства. Визначення сум податкового боргу за податками, зборами (обов'язковими платежами), які надходять до бюджетів та державних цільових фондів , здійснюється за даними особових рахунків платників податків, що ведуться органами ДПС згідно з "Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів", затвердженою наказом Головної Державної податкової адміністрації України від 12.05.1994 р. №37 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 03.09 .2001 р. №342 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.10.2001 р. за № 887/6078).

Відповідно до п. 7 Розділу II Інструкції підставою для нарахування платежів до бюджету в особових рахунках платників є документи, які подаються платником (податкові декларації, звіти, розрахунки, платіжні повідомлення, довідки про авансові платежі, та інші документи), документи, які готуються податковими органами (рішення за актами перевірок з донарахування або скасування раніше нарахованих сум платежу, фінансових санкцій та пені), документи, які надходять від інших контролюючих органів.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” № 1251-XII від 25.06.1991 р., обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У разі ліквідації юридичної особи заборгованість з податків і зборів (обов'язкових платежів) сплачується у порядку, встановленому законами України. У разі укладення мирової угоди у процедурі провадження у справі про банкрутство заборгованість з податків і зборів (обов'язкових платежів) сплачується у розмірах, визначених мировою угодою, укладеною у порядку, встановленому законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які не прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно п. 5.1. ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами", податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені. Форма уточнюючих розрахунків визначається у порядку, встановленому для податкових декларацій.

Оскільки суду не подано належних доказів подання відповідачем уточнюючих розрахунків щодо раніше задекларованих сум податків або подання уточнюючих показників у податкових деклараціях, наявні правові підстави щодо стягнення вказаних сум.

Відповідач вимог ухвал суду не виконав, відзив на позов не представив, проти позовних вимог у встановленому чинним законодавством України не заперечив, доказів погашення боргу не представив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені сторонами докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз‘яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова, (м.Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Істер”, (м.Львів) про стягнення заборгованості перед бюджетом в сумі 332 861 (триста тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 73 коп. є обгрунтованою і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 р.VІІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору:

судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита;

розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", та становить 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, тобто 3,4 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 19, 67 Конституції України, ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування", ст.ст. 1, 4, 5, 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107,112, 120, 121, 122, 123, 124, 128,138, 139, 140, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задоволити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Істер” (м.Львів вул. Рудницького, 39/16, р/р № 202 в другій Львівській філії ВАТ “Кредобанк”, МФО 385372, інші реквізити в матеріалах справи відсутні) на користь Державного бюджету через Державну податкову інспекцію у Франківському районі м.Львова (79003, м. Львів вул. Стрийська, 35) –332 861 (триста тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят одну) грн. 73 коп.

3.          Виконавчий лист видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя