СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.08                                                                                 Справа № 11/631

Господарський суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі Мелеховій О.С., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант»в особі Кримської філії ВАТ "УСК «Дженералі Гарант», м. Симферополь

до Луганського міського комунального підприємства «Експлуатаційно –лінійне управління автошляхів», м. Луганськ

про стягнення 14748 грн. 36 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – Руднєв О.В., дов. № 3502-1/14 від 19.11.2007

від відповідача –Кушнарьова Н.О., дов. № 405 від 08.10.2007

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 14748 грн. 36 коп. матеріальної шкоди, що була заподіяна позивачеві внаслідок пошкодження належного страховувальнику Ковалю В.О. автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди з вини працівника відповідача та була відшкодована Ковалю В.О. позивачем на підставі договору страхування.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 25.11.2005 Коваль В.О., який уклав з позивачем договір страхування №16-5/17 від 09.09.2005, на належному йому автомобілі ПЕЖО 307 г/н АК 8754АЕ попав у яму біля будинку №16 по 4-му Лутугинському проїзду у м. Луганську, у зв»язку з чим вказаному автомобілю були спричинені пошкодження. За доводами позивача шкоду автомобілю страхувальнику було спричинено внаслідок невиконання відповідачем обов»язків щодо ремонту дорожнього покриття. Заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума складається з 14445 грн. 96 коп. страхової виплати та 302 грн. 40 коп. витрат на проведення авто товарознавчого дослідження з визначення суми спричиненої матеріальної шкоди.

Відзив на позовну заяву та інші витребувані господарським судом матеріали відповідачем не надані, тому на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд встановив таке.

На підставі страхового полісу № 19-3256365 з 10.09.2005 до 09.09.2006 між ВАТ «Українська страхова компанія «Гарант –авто»та Ковалем Володимиром Олексійовичем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (автомобілю PEUGEOT 307XL 2.0.Е, державний номер АК 8754АЕ), водія та пасажирів від нещасних випадків, цивільної відповідальності (а.с. 8).

Позивач є правонаступником ВАТ «Українська страхова компанія «Гарант –авто»на підставі пунктами 1.1 та 1.2 Статуту позивача.

25.11.2005 Коваль В.А. на належному йому автомобілі рухався 4-м Лутугинським проїздом у м. Луганську та біля будинку №16 під час переїзду через калюжу на дорожньому полотні потрапив у яму. Вказаний транспортний засіб було пошкоджено, що зафіксовано відповідним протоколом огляду транспортного засобу (а.с. 10).

Вказаний випадок був визнаний страховим.

Висновком № 640 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення суми матеріальної шкоди, складеним 29.12.2005, визначено, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Коваля В.О. заподіяно шкоду на загальну суму 14616 грн. 92 коп.

У відповідності з договором № Т-7 від 30.09.2005 з поточного ремонту загальноміської вулично-дорожньої мережі (земельне полотно і проїзна частина доріг, тротуарів), штучних споруд на вулично-дорожній мережі (мости, шляхопроводи, водостічні системи та інше), укладеним між Управлінням комунального господарства Луганської міської ради та Міським комунальним підприємством експлуатаційно-лінійним управлінням автошляхів останній був зобов»язаний здійснити поточний ремонт загальноміської вулично-дорожньої мережі (земельне полотно і проїзна частина доріг, тротуарів), штучних споруд на вулично-дорожній мережі (мости, шляхопроводи, водостічні системи та інше.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 16.06.2006 у справі за позовом Коваля Володимира Олексійовича до Міського комунального підприємства «Експлуатаційно-лінійне управління автошляхів»про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було встановлено вину відповідача у вказаній дорожньо –транспортній пригоді, з відповідача на користь позивача у справі стягнуто 5877 грн. 54 коп. матеріальної шкоди та 25000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Вказане рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 21.08.2006.

У відповідності з приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов»язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

За доводами позивача належна до стягнення з відповідача сума витрат складається з страхової виплати у сумі 14445 грн. 96 коп., яка, у свою чергу, складається з витрат на послуги евакуатора у розмірі 100 грн. 00 коп., технічну допомогу у розмірі 700 грн. 47 коп., послуги Державної автомобільної інспекції України у сумі 401 грн. 35 коп., вартості ремонту автомобілю Коваля В.О. на суму 14273 грн. 52 коп., франшизи у розмірі 1029 грн. 38 коп. Крім того, до стягнення з відповідача позивачем заявлено 302 грн. 40 коп. витрат на послуги експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження з визначення суми матеріальної шкоди.

Оскільки ст. 7 Закону України «Про страхування»та ст.ст. 2,3, 21 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»встановлюють обов»язковість даного виду страхування (страхування цивільно-правової відповідальності) для всіх власників наземних транспортних засобів, його дія розповсюджується на правовідносини сторін у даній справі.

У відповідності із ст. 9 закону України «Про страхування»франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У відповідності з приписами ст. 990 Цивільного кодексу України страхових здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стаття 993 Цивільного кодексу України встановлює, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Факт прямих витрат позивача у справі на здійснення страхової виплати Ковалю В.О., а також їх розмір та обгрунтованість підтверджені матеріалами справи (зокрема, у матеріалах справи містяться платіжне доручення № 1518 від 27.12.2005 на оплату послуг експерта на суму 302 грн. 40 коп., витратні касові ордери на виплату Ковалю В.О. грошових коштів, (а.с. 22-24), страховий акт № 21869 від 20.01.2006 (а.с. 21), акти виконаних робіт, квитанції про оплату виконаних робіт та ін.) та її обставинами.

Цивільний кодекс України також встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Так, згідно з ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності із ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»активному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Обставинами справи, її матеріалами доведений факт спричинення Ковалю В.О. матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу у результаті дорожньо –транспортної пригоди, а також доведений факт відшкодування вказаних витрат Ковалю В.О. позивачем у справі та доведено вину відповідача у спричиненні Ковалю В.О. зазначеної матеріальної шкоди, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням принципу повноти відшкодування завданої шкоди.

Судові витрати на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 22, 990, 993, 1172, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Луганського міського комунального підприємства «Експлуатаційно-лінійне управління автошляхів», м. Луганськ, вул.. Московська, 144, код 03340593, на користь Відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», м. Київ, проїзд Новопечерський, 19/3, код 16467237, в особі Кримської філії ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», м. Сімферополь, вул.. Желябова, 3/11, код 22270591, 14748 грн. 36 коп. витрат, 147 грн. 50 коп. витрат зі сплати державного мита у сумі 270 грн. 54 коп., а також 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення –25.02.2008.

Суддя                                                                        М.О. Москаленко