ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2008
Справа № 27/148-08

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                   головуючого судді
-Тищик І.В.- доповідач,

суддів
-Сизько
І.А., Чоха Л.В.

при
секретарі -Врона С.В.

за участю
прокурора: Цяцька О.В.

представників

позивача:   Мірошниченко Я.В.

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Кривий Ріг на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 12.06.2008 року  у справі № 27/148-08

за позовом
прокурора м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі управління
комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради, м.
Кривий Ріг

до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг

про витребування майна, що безпідставно використовується,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2008р. прокурор м. Кривого Рогу звернувся в господарський
суд Дніпропетровської області в інтересах держави в особі управління
комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради до
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про виселення з
нежилого приміщення загальною площею 6м2, що знаходиться в будинку,
розташованому за адресою: вул. Головка, 10, м. Кривий Ріг в зв'язку з
закінченням терміну договору оренди.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від
12.06.2008 року (суддя Татарчук В.О.) позовні вимоги задоволені в повному
обсязі.

Вмотивовуючи рішення, господарський суд дійшов висновку про те, що
пунктом 10.1 договору встановлено строк дії договору з 24.11.2003 року по 24.11.2004
року, відповідно до положень  чинного
законодавства строк дії вказаного договору було продовжено до 24.11.2007року;
листи про закінчення строку дії оренди, необхідність розрахунку по орендній
платі та здачу об'єкту двічі направлялися на адресу відповідача. Вимоги
позивача суд визнав правомірними та виніс рішення про виселення відповідача зі
спірного приміщення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти
нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому скаржник
посилається на неповне дослідження господарським судом матеріалів справи, а
саме: факту пред'явлення позову прокурором за відсутності правових підстав,
відсутність вимог з боку орендодавця щодо звільнення орендарем спірного
приміщення, відсутність порушень відповідачем умов договору за весь час
користування приміщенням.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу послався на обґрунтованість
рішення господарського суду; необґрунтованість і безпідставність доводів,
викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити рішення без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Прокурор у запереченні на апеляційну скаргу просить залишити
рішення господарського суду без змін.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце слухання
справи, але своїм процесуальним правом на участь у засіданні суду не
скористався. Враховуючи те, що наявні в справі докази дозволяють визначитися
відносно законності оскаржуваного рішення, колегія дійшла висновку про
можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини
постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників
сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,  виходячи
з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи, 24.11.2003 року між
управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради
(Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір
№29/29 оренди об'єкту нерухомості комунальної власності міста, згідно якого
орендодавцем передано, а орендарем прийнято в строкове користування нежитлове
приміщення загальною площею 6м2 в будинку, розташованому за адресою:
м. Кривий Ріг, вул. Головка, 10, для використання під зоомагазин.

Визначений сторонами строк дії договору до 24.11.2004р. (п.10.1)
згідно з приписами ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна”, ст.764 Цивільного кодексу України та ст.284 Господарського кодексу
України неодноразово продовжувався, відповідно, до 24 листопада 2005, 2006 та
2007 років.

Про закінчення строку дії договору оренди та відсутність наміру
щодо продовження його дії на наступний (2008) рік відповідач був повідомлений
листами №№3748, 4516 від 29 жовтня та 12 грудня 2007 року, факт отримання яких
підтверджується матеріалами справи і не заперечується відповідачем.

Зазначені листи містять як нагадування про закінчення строку дії
договору, що передбачено п. 10.5 договору, так і вимогу про звільнення
приміщення - необхідність термінового розрахунку по орендній платі і
комунальним послугам  та здачу об'єкту по
акту прийому-передачі до КЖЕП №24.

Закінчення строку дії договору оренди є підставою для припинення
його дії як відповідно до приписів ч.2 ст. 26 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна”, так і відповідно до умов договору (п.10.4).

Обов'язок орендаря повернути орендодавцю об'єкт оренди у разі
закінчення строку дії договору оренди та відмови від його продовження
передбачений ч. 1 ст. 27 вищевказаного Закону.

За вказаних обставин задоволення господарським судом позовних
вимог є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства.

Доводи скаржника є безпідставними і не приймаються колегією
суддів.

Відповідно до ч. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за
заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в
інтересах держави.

В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник
самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову,
вказує в чому саме  відбулося чи може
відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність
їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Даний висновок узгоджується з рішенням Конституційного суду від
08.04.99р. у справі №3-рн/99, яким визначено, що інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або зовсім не збігатися з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій чи з інтересами господарюючих товариств з
частиною державної власності у статутному фонді. Разом з тим, держава може
вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних
підприємств, товариств.

Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької
міської ради згідно Класифікації інституційних секторів економіки України,
затвердженої наказом Держкомстату України від 18.04.2005р. №96, являється
органом державного управління  та виконує
функції орендодавця комунального майна, чиї права та охоронювані законом
інтереси порушуються діями відповідача.

Таким чином, правомірність подання позову прокурором відповідає
нормам чинного законодавства.

Твердження скаржника про відсутність вимог з боку орендодавця щодо
звільнення орендарем спірного приміщення є необґрунтованим і спростовується
листом №4516 від 12.12.07р.

Посилання останнього на відсутність порушень умов договору за весь
час користування приміщенням не являється підставою для примусового продовження
строку дії спірного договору, оскільки в силу приписів чинного законодавства
належне виконання договірних зобов'язань є обов'язком сторони за договором.

З огляду на відповідність висновків, викладених в рішенні
господарського суду, обставинам справи та чинному законодавству, колегія суддів
дійшла висновку про безпідставність вимог скаржника щодо скасування останнього.
Доводи скаржника не приймаються в силу вищевикладеного.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області 12.06.2008
року  у справі № 27/148-08 залишити без
змін, а апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг  - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського
суду України.

Головуючий
І.В. Тищик

Судді:
І.А. Сизько

Л.В. Чоха