ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2008 р.

№ 41/140(34/259)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Приватного підприємства "Бренд"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.07

у справі

№41/140 (34/259)

за позовом

Приватного підприємства "Бренд"

до

третя особа

Відкритого акціонерного товариства "Енергогідромеханізація"

Спільне Українсько –Російське Підприємство “Стан-Комплект”

про

стягнення 27000,00 грн

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

Приватним підприємством “Бренд” у серпні 2005 року заявлений позов про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Енергогідромеханізація” 27000,00 грн заборгованості через несплату відповідачем вартості поставленого буксирно-моторного катеру БМК-Т. Позивач посилався на приписи статті 161 Цивільного кодексу УРСР.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.05, ухваленим суддею Примак С.А., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Виноградник О.М.- головуючий, Коршун А.О., Джихур О.В. постановою від 20.12.05, перевірене рішення господарського суду першої інстанції скасував, залишив позов без розгляду на підставі пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Добролюбової Т.В., Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В. постановою від 13.04.06, перевірені судові рішення у справі скасував, матеріали справи скерував на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.06, прийнятою суддею Орешкіною Е.В., провадження у справі зупинено у зв’язку з направленням матеріалів справи до прокуратури Дніпропетровської області.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С. постановою від 14.11.06, перевірену ухвалу скасував, апеляційну скаргу Приватного підприємства “Бренд” задовольнив повністю.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Добролюбової Т.В., Продаєвич Л.В., Рогач Л.І., постановою від 29.03.07, перевірену постанову апеляційної інстанції залишив без змін, а касаційну скаргу ВАТ "Енергогідромеханізація" –без задоволення.

Після повторного розгляду справи по суті, Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 08.05.07, ухваленим суддею Орєшкіною Е.В., у задоволенні позовних вимог відмовив. Вмотивовуючи рішення суд дійшов висновку про ненадання позивачем доказів в підтвердження своїх вимог. При цьому, суд обґрунтовував рішення приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Неклеси М.П. –головуючого, Чус О.В., Павловського П.П., постановою від 08.08.07, перевірене рішення суду залишив без змін, а апеляційну скаргу ПП "Бренд" –без задоволення.

Приватне Підприємство "Бренд" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Обґрунтовуючи свої доводи заявник наголошує на тому, що суди помилково не врахували той факт, що витребувані оригінали документів, а саме: накладна №18121, довіреність від 18.12.03 та рахунок №18121, були вилучені прокуратурою міста Дніпродзержинська без складання їх детального опису. Крім того, засвідчені копії цих документів ПП "Бренд" подавав при зверненні з позовною заявою. На думку скаржника, судами порушено приписи статей 36, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Від Відкритого акціонерного товариства "Енергогідромеханізація", Спільного Українсько –Російського Підприємства “Стан-Комплект” відзивів на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В., переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування апеляційним судом приписів процесуального законодавства, відзначає наступне.

Предметом позову у даній справі є матеріально –правова вимога Приватного підприємства "Бренд" про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Енергогідромеханізація” 27000,00 грн заборгованості за поставлений останньому буксирно-моторний катер БМК-Т. Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем в обґрунтування заявлених вимог надано копії: накладної від 18.12.03 №18121, довіреності від 18.12.03 серії ЯЗЗ №932222, рахунку від 18.12.03 №18121. Згідно зі статтею 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали , які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках, на вимогу господарського суду. Вимога господарського суду про надання оригіналів документів може бути викликана необхідністю встановлення достовірності документа, що подається в копії. З матеріалів справи вбачається, що господарський суд Дніпропетровської області зобов’язував позивача надати оригінали вказаних документів, проте, ПП "Бренд" зазначило про неможливість надання оригіналів цих документів через вилучення їх під час обшуку працівниками прокуратури міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Відповідно до приписів статті 38 Господарського процесуального кодексу України якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов’язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом першої інстанції ухвалами від 20.11.06, 31.01.07 витребувано у прокуратури міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області письмове підтвердження наявності оригіналів вказаних документів та зобов’язано надіслати на адресу суду їх копії. Листом від 12.02.07 прокуратура міста Дніпродзержинська повідомила суд, що під час проведення обшуку накладна №18121, довіреність від 18.12.03 та рахунок від 18.12.03 не вилучались. Разом з цим, судами установлено, що журнал реєстрації довіреностей на одержання товарно –матеріальних цінностей за 2003 рік не містить запису про видання позивачем 18.12.03 довіреності № 932222 серії ЯЗЗ від 18.12.03 на ім’я Лижової М.Б. Судами також установлено, що інших доказів, в підтвердження своїх вимог, позивачем не надано. Відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. За приписами статті 34 цього ж Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наведена норма містить принципи належності та допустимості доказів на яких ґрунтуються вимоги та заперечення учасників господарського процесу. З урахуванням наведених приписів законодавства, господарські суди дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, правова оцінка обставин та достовірності доказів у справі є виключною прерогативою суду першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що постанова апеляційної інстанції відповідає вимогам чинного законодавства України, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими, оскільки спростовуються встановленим судами при розгляді спору.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.07 у справі №41/140(34/259) залишити без змін.

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Бренд" залишити без задоволення.

Головуючий Т.Добролюбова

Судді Т.Гоголь

В.Швець