ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.08 р.                     Справа № 21/284пд

Іловайський транспортний прокурор в інтересах держави в особі:

Державної податкової інспекції у Старобешівському районі смт. Старобешеве (позивач)

до відповідачів: 1) Відкритого акціонерного товариства “Комсомольське рудоуправління”

м. Комсомольське

2) Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

3-я особа на стороні відповідачів: Відкрите акціонерне товариство “Каракубське хлібоприймальне підприємство”

про визнання договору недійсним

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

прокуратури: Левченко А.М.

позивача: Берющев С.Д. – інсп. юр. сектору

відповідача 1: Вебер М.О. - юр.

відповідача 2: Петренко О.Г. – пров. юр., Раєв Є.В. – нач. сек.

3-ї особи: Джарти О.М. - економіст

Іловайським транспортним прокурором в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Старобешівському районі подано позов до Відкритого акціонерного товариства “Комсомольське рудоуправління” про визнання недійсним договору № 7/150 від 23.02.05р. про експлуатацію залізничної під’їзної колії ВАТ “Комсомольське рудоуправління” при станції Каракуба Донецької залізниці.

В обґрунтування позовних вимог, підтриманих позивачем, прокурор посилається на здійснення ВАТ “Комсомольське рудоуправління” перевезення вантажів без одержання відповідної ліцензії, порушення ним економічних інтересів держави, ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України, п.2 ст.121 Конституції України, а також на те, що:

- згідно п.35 ст.9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” підлягає ліцензуванню такий вид господарської діяльності, як надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом;

- відповідно до п.2.5.2 “Ліцензійних умов проведення господарської діяльності по наданню послуг перевезення пасажирів і вантажів залізничним транспортом” є неприпустимим здійснення діяльності на ринку послуг, пов’язаних з перевезенням вантажів залізничним транспортом, без ліцензій.

Ухвалами господарського суду Донецької області від 13.02.08р. та 26.02.08р. за ініціативою суду до участі у справі залучено відповідно:

- Державне підприємство “Донецька залізниця” як відповідача і

- ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство” як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

Відповідачі позов прокурора не визнали і наполягають на тому, що ВАТ “Комсомольське рудоуправління” не відноситься до підприємств залізничного транспорту, не здійснює перевезення вантажів залізничним транспортом і йому не потрібна ліцензія на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом та на те, що договір № 7/150 від 23.02.2005р., укладений між ВАТ “Комсомольське рудоуправління” та ДП “Донецька залізниця”, не суперечить вимогам закону, інтересам держави та суспільства.

Представник ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство” наполягає на тому, що ВАТ “Комсомольське рудоуправління” не надає послуг по перевезенню вантажів залізничним транспортом, а здійснює подачу та забирання вагонів по власним під’їзним коліям на виконання умов договору № 3965/4 від 03.01.08р. про залізничне обслуговування ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство”.

Причиною виникнення спору є різне тлумачення прокурором з однієї сторони і відповідачами та 3-ю особою чинного законодавства щодо ліцензування певних видів господарської діяльності. Прокурор наполягає на тому, що здійснення ВАТ “Комсомольське рудоуправління” перевезення вагонів з вантажем по власних залізничних під’їзних коліях є послугою перевезення вантажів і потребує отримання ліцензії на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом. Відповідачі та 3-я особа наполягають на тому, що ВАТ “Комсомольське рудоуправління” не відноситься до підприємств залізничного транспорту, не здійснює перевезення вантажів залізничним транспортом і тому йому не потрібна ліцензія на надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом.

Розгляд справи закінчено 12.03.2008р.

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у судовому засіданні оголошувалася перерва до 10-40 год. 18.03.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача, відповідачів та третьої особи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Між ДП “Донецька залізниця” (далі “Залізниця”) та ВАТ “Комсомольське рудоуправління” (далі “Власник під’їзної колії”) 23.02.2005р. був укладений договір № 7/150 про експлуатацію залізничної під’їзної колії ВАТ “Комсомольське рудоуправління” при станції Каракуба Донецької залізниці. Строк дії договору - з 01.11.05р. по 31.10.2010р.

Предметом оспорюваного прокуратурою договору є здійснення експлуатації належної ВАТ “Комсомольське рудоуправління” під’їзної колії, що примикає стрілкою №2 до колії №1 станції Каракуба Донецької залізниці, що обслуговується власними локомотивами.

Договір укладено відповідно до вимог ст.71 Статуту залізниць України і Правил обслуговування залізничних під’їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 і зареєстрованих в Міністерства юстиції України 24 листопада 2000р. за № 875/5096.

Згідно п.5 договору вагони для під’їзної колії подаються локомотивом залізниці на колії №№ 1 – 9 станції Каракуба Донецької залізниці, де відбувається передача їх власнику під’їзної колії. Подальше просування вагонів здійснюється локомотивом власника під’їзної колії.

На умовах цього договору ВАТ “Комсомольське рудоуправління” також здійснює подачу вагонів Каракубському хлібоприймальному підприємству (п.12 договору).

На виконання вимог ст.73 Статуту залізниць України 03.01.08р. між ВАТ “Комсомольське рудоуправління” (власник під’їзної колії) та ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство” (контрагент) був укладений договір № 3965/4 про залізничне обслуговування ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство”. Строк дії договору з 10.01.08р. по 10.01.2009р.

Згідно п.2 договору №3965/4 від 03.01.08р. перевезення зі станції Каракуба Донецької залізниці до станції Роздольна власника під’їзної колії та назад здійснюється локомотивом ВАТ “Комсомольське рудоуправління”. Пересування вагонів зі станції Роздольна і постановка їх на колії №7, 8 контрагента здійснюються локомотивом ВАТ “Комсомольське рудоуправління”. Подальша маневрова робота по постановці на фронти навантаження-розвантаження та прибирання з фронтів здійснюється локомотивом контрагента.

Прийом та передача вагонів здійснюється на прийомоздавальник коліях станції Каракуба Донецької залізниці (п.4 договору №3965/4 від 03.01.08р.).

Зважаючи на викладене, а також на те, що:

Відповідно до п.35 ст.9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом.

У Законі “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” термін “господарська діяльність” вживається у значенні - будь-яка діяльність, у тому числі підприємницька, юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язана з виробництвом (виготовленням) продукції, торгівлею, наданням послуг, виконанням робіт. При цьому тлумачення терміну “перевезення вантажів” не дано.

Цивільним кодексом України визначено, що:

- перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення (ч.1 ст.908 ЦК);

- за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст.909 ЦК);

- укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.3 ст.909 ЦК);

- загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч.2 ст.908 ЦК).

Згідно ч.1 ст.306 Господарського кодексу України (ГК) перевезення вантажів – це господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (ч.2 ст.306 ГК).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст.307 ГК).

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства (ч.2 ст.307 ГК). Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань (ч.5 ст.307 ГК).

Статутом залізниць України визначено, що статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст.2).

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст.3).

Згідно ст.6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Закон України “Про транспорт” (ст.8) встановлює, що окремі види діяльності в галузі транспорту підлягають ліцензуванню. В той же час ч.4 ст.2 Закону передбачено, що дія Закону України “Про транспорт” не поширюється на транспорт, що здійснює технологічні перевезення тільки на території підприємства.

Відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами (ч.1 ст.21 Закону України “Про залізничний транспорт”).

ВАТ “Комсомольське рудоуправління” є власником під’їзної колії, розгорнута довжина якої складає 36 566 погонних метрів, і примикає до колії станції Каракуба Донецької залізниці та обслуговується власними локомотивами.

Відповідно до ст.64 Статуту залізниць України, до залізничних під'їзних колій належать колії, що з'єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і які належать підприємствам, підприємцям, організаціям та установам незалежно від форм власності, а також громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності.

Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України “Про залізничний транспорт” під’їзні колії - залізничні колії, які призначені для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств, організацій та установ у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

Згідно з вимогами ст.71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до договору № 7/150 від 23.02.2005р., укладеному між ДП “Донецька залізниця” та ВАТ “Комсомольське рудоуправління”, про експлуатацію залізничної під’їзної колії ВАТ “Комсомольське рудоуправління” при станції Каракуба Донецької залізниці, здійснювалась експлуатація належної ВАТ “Комсомольське рудоуправління” під’їзної колії, що примикає до колії станції Каракуба Донецької залізниці і обслуговується власними локомотивами.

Порядок обслуговування контрагентів - підприємств, що мають у межах залізничної під'їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під'їзна колія. Відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом, збереження вантажів та вагонів несе підприємство, якому належить залізнична під'їзна колія (ст.73 Статуту залізниць України).

Залізнична колія ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство” примикає до колії ВАТ “Комсомольське рудоуправління”.

Згідно договору №3965/4 від 03.01.08р., укладеному між ВАТ “Комсомольське рудоуправління” та ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство” про залізничне обслуговування ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство”, ВАТ “Комсомольське рудоуправління” здійснювало подачу та оброблення вагонів (маневрові роботи) по власним під’їзним коліям, власним локомотивом.

Маневрова робота – будь-які пересування рухомого складу залізничного транспорту станційними й іншими коліями для забезпечення поїзної роботи і виробничої діяльності підприємств (ч.3 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв’язку України №507 від 31.08.05р.).

Господарський суд вважає, що договір № 7/150 від 23.02.2005р., укладений між ДП “Донецька залізниця” та ВАТ “Комсомольське рудоуправління” про експлуатацію залізничної під’їзної колії ВАТ “Комсомольське рудоуправління” при станції Каракуба Донецької залізниці та договір №3965/4 від 03.01.08р., укладений між ВАТ “Комсомольське рудоуправління” та ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство” (контрагент) про залізничне обслуговування ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство” не є договорами перевезення вантажів; діяльність ВАТ “Комсомольське рудоуправління”, направлена на виконання умов оспорюваного прокурором договору, зокрема щодо приймання від залізниці та здійснення подачі та оброблення вагонів (маневрові роботи) ВАТ “Каракубське хлібоприймальне підприємство” по власним під’їзним коліям не є наданням послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом, а тому згідно чинного законодавства не потребує отримання ліцензії на перевезення вантажів залізничним транспортом.

За таких обставин позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п.35 ст.9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”, ст.ст.908, 909 Цивільного кодексу України, ст.ст. 306-308 Господарського кодексу України, ст.ст.2, 8, 22 Закону України “Про транспорт”, ст.ст.1, 3, ч.1 ст.21 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст.ст. 64, 71, 73 Статуту залізниць України, і керуючись ст.ст. 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити Іловайському транспортному прокурору у задоволенні позову, поданого в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Старобешівському районі, про визнання недійсним договору № 7/150 від 23.02.05р. про експлуатацію залізничної під’їзної колії ВАТ “Комсомольське рудоуправління” при станції Каракуба Донецької залізниці, укладеного між Відкритим акціонерним товариством “Комсомольське рудоуправління” та Державним підприємством „Донецька залізниця”.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

2 – прокурору;

1 – позивачу;

2 – відповідачам;

1 – 3-й особі.

Виконала:

Тел.381-91-18