ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" лютого 2008 р. Справа № 2-а-2/07/А8/014-08

За позовом Садового товариства „Радуга”, с. Селичівка, Баришівський район

до відповідача Селичівської сільської ради Баришівського району, с. Селичівка, Баришівський район

треті особи: Баришівська районна державна адміністрація, відділ земельних ресурсів Баришівської районної державної адміністрації, смт. Баришівка

Григорів Тетяна Вікторівна, м. Київ

Семко Юрій Миколайович, м. Київ

про визнання недійсним розпорядження та державного акту,

Суддя                     Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Книш В.І. –без повноважень;

від відповідача: не з’явився;

від третіх осіб: не з‘явився;

Григорів Т.В. – пасп. серія СО №147011 від 27.04.1999р.

Семко Ю.М. –пасп. серія МЕ №047969 від 30.05.2002р.

Суть спору:

Новий розгляд по ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2007р.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Третя особа –Баришівська районна державна адміністрація, відділ земельних ресурсів Баришівської районної державної адміністрації в судове засідання не з‘явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Ухвалою суду від 21 січня 2008р. призначено попереднє засідання для з‘ясування питання підвідомчості та підсудності.

Провадження у справі підлягає закриттю.

судом встановлено:

Заявлено позов про визнання недійсним рішення 4 сесії 1-го скликання Селичівської сільської Рад народних депутатів від 11 квітня 1996року №17 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,060гектарів, яка розташована на території Селичівської сільської Ради Семку Юрію Миколайовичу, позов заявлено в порядку Кодексу адміністративного судочинства України. Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення його права на розпорядження земельною ділянкою, передача спірної земельної ділянки у власність Семка Ю.М. без згоди кооперативу є втручання у внутрішню діяльність господарських товариств.

В силу ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України під справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначені владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, то такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Стаття 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатись категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 вказаної статті, а саме:

а) спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності;

б) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

в) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У всіх наведених категоріях спорів передбачено, що хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних повноважень.

Поняття „суб'єкт владних повноважень” визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться „при здійсненні управлінських функцій”, та не має встановлених нормами кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

Предметом даного спору є порушення права, тому зазначений спір має розглядатись за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками підготовчого провадження суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Зважаючи на викладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Провадження у справі закрити.

Суддя Чорна Л. В.