ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2008 Справа № 25/148-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Головка В.Г. (доповідач),

суддів Логвиненка А.О., Євстигнеєва О.С.

при секретарі: Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Мокрий О.М., довіреність від 9.01.2008

від відповідача: Амбразевич О.С., довіреність від 19.11.2007

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Енергогідромеханізація" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2007 року у справі №25/148-07

за позовом приватного підприємства "Бренд", м. Дніпродзержинськ

до відкритого акціонерного товариства "Енергогідромеханізація", м. Дніпродзержинськ

про стягнення 41162,94грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області 06.11.2007року у справі №25/148-07 (суддя Чередко А.Є.) позов приватного підприємства "Бренд" до відкритого акціонерного товариства "Енергогідромеханізація" про стягнення 41162,94грн. задоволено частково в сумі 6389,29грн. В решті позову додатковим рішенням суду від 7.02.2008р. відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на наступне:

- судом при винесені рішення неправильно застосовано ст.216 Цивільного кодексу України, та не застосовано ст.530 Цивільного кодексу України, оскільки рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2004 року по справі №34/100, на якому ґрунтуються вимоги Позивача, не вирішено питання щодо сплачених ПП „Бренд” грошових коштів (встановлено постановою Вищого господарського суду України по справі №32/296 від 28.03.2007 року). Реалізація комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с.Куліші, вул.Зелена,112-А була здійснена в примусовому порядку, з порушенням норм законодавства 17.09.2003 року. Таким чином, у відповідача не існувало правових підстав для повернення грошових коштів до винесення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі 32/296 від 11.01.2007року. Вказаний факт підтверджується і тим, що позивачем не було використане право, передбачене ст.530 Цивільного кодексу України, вимога про повернення грошових коштів відповідачу не пред’являлася;

- судом при розгляді справи порушено ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом встановлено, що у відповідності до постанови державного виконавця ВДВС Петриківського РУЮ від 30.07.2004 року при виконанні наказу по справі 34/100 від 20 липня 2004 року майно повернуто в повному обсязі. В той же час, позивачем до суду надано тільки постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.07.2004 року, що не є належним доказом в розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідно до ст.60 Закону України „Про виконавче провадження” та п.5.9.3 Інструкції „Про проведення виконавчих дій” державний виконавець вилучає у боржника в присутності понятих предмети, зазначені у виконавчому документі, і передає їх стягувачу, про що складає акт вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, та передачі їх стягувачу. Акт вилучення у матеріалах справи не міститься.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційне скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна 17.09.2003р. ПП „Бренд” придбало комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Куліші, вул. Зелена,112-А, вартістю 104 400грн.

Вказані вище грошові кошти, сплачені ПП „Бренд", були розподілені наступним чином, а саме: за організацію та проведення прилюдних торгів 17 вересня 2003 року ПП „Бренд” сплатило на користь ДП МВС України „Спец сервіс” в особі Дніпропетровської обласної філії 15 660 (п'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн., а грошові кошти в сумі 88 740 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок) грн. 19 вересня 2003 року було отримано Відділом ДВС Дніпровського РУЮ від ПП „Бренд” в якості оплати за придбане на торгах майно ВАТ „Енергогідромеханізація”.

Потім грошові кошти в сумі 88 740 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок) грн., отримані Відділом ДВС Дніпровського РУЮ, були розподілені наступним чином: 8 874 (вісім тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. стягнуто Відділом ДВС Дніпровського РУЮ в якості виконавчого збору, а 79 866 (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. направлено на погашення заборгованості з заробітної плати, яка виникла у ВАТ „Енергогідромеханізація" перед працівниками.

Після повної сплати позивачем вартості вказаного вище нерухомого майна, ПП „Бренд” у встановленому законодавством порядку оформило та зареєструвало право власності на придбаний об'єкт нерухомості.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2004 року по справі №34/100 за позовом ВАТ „Енергогідромеханізація" до ВДВС Дніпровського РУЮ м.Дніпродзержинська та ПП „Бренд”, за участю третіх осіб: Держаного підприємства МВС України „Спецсервіс” в особі Дніпропетровської обласної філії та Дніпропетровського обласного управління юстиції, яке постановами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 липня 2004 року та Вищого господарського суду України від 25.11.2004 року залишено без змін, визнано недійсними прилюдні торги, які відбулися 17.09.2003 року по реалізації комплексу будівель та споруд з нагульним ставком, які знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Куліші, вул.Зелена,112-А; протокол №1 прилюдних торгів по реалізації арештованого майна відкритого акціонерного товариства „Енергогідромеханізація” від 17.09.2003 року; акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затверджений начальником Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська 17.11.2003 року; свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (серії ВАР №671140, реєстровий №1208), видане 19.11.2003року приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу Окатою Л. Г. та зобов'язано приватне підприємство „Бренд” повернути відкритому акціонерному товариству „Енергогідромеханізація" майно, яке було придбане ним на прилюдних торгах 17.09.2003 року.

На виконання цього рішення 20 липня 2004 року було видано наказ, на підставі якого відкрито виконавче провадження і згідно акту державного виконавця ВДВС Петриківського РУЮ від 30 липня 2004 року майно повернуто ВАТ „Енергогідромеханізація”.

Однак, грошові кошти в сумі 79 866 (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн., сплачені ПП „Бренд” за комплекс будівель та споруд, відповідачем повернуті позивачеві не були, що підтвердили сторони у судовому засіданні.

ПП „Бренд” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з відповідним позовом, за результатами розгляду якого рішенням господарського суду від 12 жовтня 2006 року по справі №32/296(16/81(8/298) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11 січня 2007 року та постановою Вищого господарського суду України від 28 березня 2007 року зазначене рішення суду залишено без змін.

При примусовому виконанні рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2006 року по справі № 32/296(16/81(8/298) 27 квітня 2007 року Дніпровським відділом Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції було стягнуто з ВАТ „Енергогідромеханізація” на користь ПП „Бренд” безпідставно збережені грошові кошти в сумі 79 866,00грн.

Згідно ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже у відповідача були відсутні правові підстави для користування грошовими коштами позивача в сумі 79866,00грн., отриманими в результаті проведення прилюдних торгів, з дати набрання законної сили рішенням господарського суду від 10.06.2004 року по справі №34/100, тобто з 16.07.2004р.

За ст.1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних збитків у сумі 34573,99грн. та 3% річних у сумі 6588,95грн. за період з 16 липня 2004 року по 27 квітня 2007 року відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Враховуючи строки позовної давності, суд вірно задовольнив позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 6588,95грн. за період з 16.07.2004р. по 27.04.2007р.

В задоволенні решти позовних вимог суд правомірно відмовив, пославшись на ст.1214 та ст.536 Цивільного кодексу України.

Доводи скаржника, у тому числі з посиланням на ст.530 Цивільного кодексу України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідальність за несвоєчасне повернення коштів витікає з норм цивільно-правового характеру.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається.

Керуючись, ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2007 року у справі №25/148-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий В.Г.Головко

Судді А.О.Логвиненко

О.С.Євстигнеєв