ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2008 р.

№
2-157/05

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
- судді
Кривди Д.С,

суддів
Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому
засіданні за участю представників сторін:

від позивача:           не з'явився

від
відповідача:      не з'явився

розглянувши  касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
“Управління механізації будівництва № 23“

на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області
від 15.06.2005р.

у справі № 2-157/05 Полтавського
районного суду Полтавської області

за позовом
ОСОБА_1

до Відкритого акціонерного товариства
“Управління механізації будівництва №23”

про визнання загальних зборів
акціонерів  недійсними, відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до
Відкритого акціонерного товариства “Управління механізації будівництва №23” про
визнання загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства
“Управління механізації будівництва №23” від 30.07.2004р. недійсними, а
прийняті на них рішення незаконними та стягнення 25000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Полтавського районного суду від 19.04.2005р. (суддя В.М.Герасименко), залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15.06.2005р. (судді:
С.А.Гальонкін, В.М.Триголова, П.М.Карнаух), позовні вимога ОСОБА_1 задоволено
частково, визнано загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства
“Управління механізації будівництва №23” від 30.07.2004р. недійсними, а
прийняті на них рішення незаконними, стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства “Управління механізації будівництва №23” на користь ОСОБА_1 7000,00
грн. завданої моральної шкоди

Не
погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, Відкрите акціонерне
товариство “Управління механізації будівництва №23“  подало касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Полтавського районного суду від 19.04.2005р. та ухвалу
Апеляційного суду Полтавської області від 15.06.2005р. та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Свою вимогу
Відкрите акціонерне товариство “Управління механізації будівництва №23“ мотивує
тим, що судом попередніх інстанцій порушено норми матеріального та
процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським
судом та апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального
права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга
Відкритого акціонерного товариства “Управління механізації будівництва №23“
задоволенню не підлягає.

Судом
попередніх інстанцій встановлено:

23.07.2004р.
ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі № 2-5053/2004
за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 до позивача - ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди з метою забезпечення позову було накладено арешт на акції Відкритого
акціонерного товариства “Управління механізації будівництва №23”, що належать
ОСОБА_1

30.07.2004р.
за заявою ОСОБА_1 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави було скасовано
ухвалу від 23.07.2004р. та замінено спосіб забезпечення позову шляхом
накладення арешту на автомобіль та квартиру ОСОБА_1

30.07.2004р.
при проведенні загальних зборів акціонерів товариства, ОСОБА_1 було відмовлено
в реєстрації його, як акціонера та представника акціонера, яким є його дружина,
для участі в загальних зборах на підставі ухвали Октябрського районного суду м.
Полтави від 23.07.2004 року, якою  було
накладено арешт на акції ВАТ “Управління механізації будівництва №23“, які
належали ОСОБА_1

Позивач
є власником 26 % (з врахуванням акцій, що належать його дружині)
акцій  Відкритого акціонерного товариства
“Управління механізації будівництва №23”

Згідно
ч. 1 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства", у редакції
на час виникнення спірних правовідносин, вищим органом акціонерного товариства
є загальні збори товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі
акціонери, незалежно від кількості та класу акцій, власниками яких вони є.
Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що у загальних зборах
мають право брати участь усі акціонери.

Проте,
як вже було зазначено, позивача, як акціонера не було зареєстровано для участі
в загальних зборах, що є порушенням його прав щодо участі в загальних зборах.

Судом
встановлено, що підставою для відмови позивачу в реєстрації стала ухвала
Октябрського районного суду м. Полтави від 23.07.2004 року, якою у забезпечення
позову було накладено арешт на акції ВАТ “Управління механізації будівництва
№23“, які належали ОСОБА_1

Оскільки
позивач на час проведення зборів залишався акціонером, то відповідно до
вищенаведеної правової норми у нього було право приймати участь у загальних
зборах.

Згідно
ч. 2 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" реєстрація
акціонерів - власників акцій на пред'явника здійснюється на підставі
пред'явлення ними цих акцій (сертифікатів акцій) або виписок з рахунку у цінних
паперах. Право участі у загальних зборах акціонерів мають особи, які є
власниками акцій на день проведення загальних зборів (крім випадку проведення
установчих зборів). Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що
особи, які є власниками акцій на день проведення загальних зборів мають право
брати участь у загальних зборах акціонерів.

Враховуючи,
що накладення арешту у забезпечення позову не припиняє право власності, то
позивач мав право на участь у зборах. За таких обставин, відмова відповідача у
реєстрації позивача як учасника загальних зборів є незаконною та такою що
призвела до порушення його прав.

Посилання
відповідача на те, що необхідний кворум для проведення зборів був, оскільки для
участі у зборах зареєстровано акціонерів, які володіють 61,16% акцій не може
бути прийнято до уваги, оскільки, як вже було зазначено, позивач на час
проведення зборів залишався акціонером і у нього було право приймати участь у
загальних зборах незалежно від того чи міг позивач вплинути на рішення зборів
чи не міг.

Згідно
ч. 1 ст. 111-10 ГПК України підставами для скасування або зміни судових рішень
є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального
права. Оскільки попередніми судовими інстанціями норми матеріального та
процесуального права порушено не було, то підстави для скасування даних судових
рішень відсутні.

Керуючись
ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства “Управління механізації будівництва
№23“ залишити без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від
15.06.2005р. у справі № 2-157/05     -без змін.

Головуючий
- суддя
Кривда Д.С.

судді
Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.