ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 р.

№ 39/115

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі суддів :

Муравйов О. В. –головуючого

Полянський А. Г.

Фролова Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю “Маркетинг ЛТД Ко ” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Грандпроект ХХІ”

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 08.10.2007року

по справі

№ 39/115 Господарського суду Донецької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Маркетинг ЛТД Ко ”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Грандпроект ХХІ”

про

та за зустрічним позовом

до

про

стягнення 63560,58грн.

Товариства з обмеженою відповідальністю “Грандпроект ХХІ”

Товариства з обмеженою відповідальністю “Маркетинг ЛТД Ко ”

стягнення 40855,79грн.

За участю представників сторін:

від позивача:

не з’явився

від відповідача:

Селиванов В.І. дов. від 03.12.07р.

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання касаційної інстанції 19.02.2008 року представники позивача не з'явилися, про існування поважних причин неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені заздалегідь належним чином. Виходячи з положень ст.ст. 1115, 1117 ГПК України колегія суддів вважає, що неявка представників позивача не перешкоджає розгляду касаційних скарг по суті на підставі наявних матеріалів справи.

За згодою сторін відповідно до ст.ст. 85, 1115 ГПК України в судовому засіданні касаційної інстанції 19.02.2008 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетинг ЛТД Ко" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандпроект ХХІ” про стягнення штрафу за порушення строків виконання робіт в сумі 39098,55грн.

Позивач за основним позовом уточнив позовні вимоги, збільшив їх

розмір та просив стягнути з відповідача штрафні санкції в сумі 63260,58 грн. у зв'язку з тим, що станом на 21.05.2007 р. обов'язок відповідача щодо передачі проектної документації всупереч вимог п. 3.5 Договору залишився невиконаним, передану відповідачем проектну документацію такою

не вважав через невідповідність ДБН та встановленим чинним законодавством будівельним нормам та правилам, додатково посилався на експертні висновки Держпожежнагляду № 21/1/вх.1928 від 24.04.2007 р.. Донецької міської СЕС № 327/07 від 23.04.2007 р., Держінспекції з енергозбереження

№ 07Н07002500.000555П, Держуправліня з охорони навколишнього середовища по Донецькій області № 07-2677 від 08.05.2007 р.. Донецького експертно-технічного центру № 14.01.2508.07 від 12.04.2007 р.

26.04.2007 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Грандпроект ХХІ” заявлено зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетинг ЛТД Ко" заборгованості за договором № 345-01.01П від 21.09.2006 р. в сумі 7403,46 грн., а також штрафу за порушення грошових зобов'язань в сумі 41989,02 грн.

Позивач за зустрічним позовом уточнив позовні вимоги, змінив предмет позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача штраф за порушення відповідачем грошових зобов'язань в сумі 40855,79грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 23.07.2007 року (головуючий суддя Морщагіна Н. С., судді Мєзєнцев Є. І., Плотніцький Б. Д.) первісний позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандпроект XXI" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетинг ЛТД Ко" штраф в сумі 39098,55 грн., витрати на оплату послуг адвоката в сумі 1500,00 грн. В іншій частині позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркетинг ЛТД Ко" відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Грандпроект ХХГ” відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд виходив з того, що відповідачем фактично виконані роботи по розробленню проектної документації. Зазначений факт також підтверджується експертними висновками, наданими позивачем за первісним позовом.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд вказав, що другій платіж, з урахуванням дати фактичної здачі робіт, зроблено позивачем за основним позовом у відповідності до вимог п. 2.3 договору, додатку № 2, а тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Маркетинг ЛТД Ко ” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Грандпроект ХХІ”, Донецький апеляційний господарський суд (головуючий суддя Скакун О. А., судді Мирошниченко С. В., Старовойтова Г. Я.) постановою від 08.10.2007 року рішення господарського суду першої інстанції залишив без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркетинг ЛТД Ко" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати частково, а постанову в повному обсязі, прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги в сумі 24162,03грн., мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Грандпроект ХХІ” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати, у задоволенні основного позову відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимог, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 14.09.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркетинг ЛТД Ко" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грандпроект XXI" укладений договір підряду № 345-06.01П на проведення проектних робіт, який за своїм змістом та правовою природою є договором підряду на проектні та пошукові роботи та підпадає під правове регулювання норм статей 887-891 Цивільного кодексу України.

За умовами вказаного договору відповідач зобов'язався розробити за завданням позивача проектну документацію стадії "Проект" для об'єктів: друга черга адміністративно-інформаційного центру та підземної стоянки під ним в кварталі № 5 по вул. Постишева у Ворошиловському районі м. Донецька, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити їх вартість згідно встановленого графіку (додатків № 2, 3 до Договору, що є його невід'ємною частинною).

Відповідно до п. 1.3 Договору та додатку № 3 до Договору підрядник зобов'язався виконати комплекс вказаних проектних робіт у строк до 27.12.2006 р., при умові виконання замовником п.1.5, 2.1,2.2 Договору.

Згідно вказаних вище пунктів замовник до початку робіт зобов'язався надати підряднику первісні данні та документацію, необхідні для виконання проектних робіт, а також здійснити оплату робіт згідно графіку, визначеного додатком № 2, зокрема: 50% загальної вартості робіт, встановлених п. 2.1, протоколом погодження договірної ціни (додаток № 1) в момент підписання договору; 40% в момент видачі проекту замовнику; 10% в момент отримання замовником експертного висновку ГоловУГА по проекту.

Приймаючи рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного, суди дійшли висновку про те, що відповідачем фактично виконані роботи по розробленню проектної документації. Зазначений факт також підтверджується експертними висновками, наданими позивачем за первісним позовом.

Другій платіж, з урахуванням дати фактичної здачі робіт, зроблено позивачем за основним позовом у відповідності до вимог п. 2.3 договору, додатку № 2, а тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Однак касаційна інстанція вважає, що рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду, прийняті по справі, не відповідають вимогам процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Ухвалюючи судові акти у справі, господарські суди не звернули уваги на те, що за приписами статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Тобто експертиза призначається, коли для вирішення справи необхідні специфічні знання в певній галузі. Позивач за первісним позовом упродовж розгляду спору у першій і апеляційній інстанції стверджував про неналежну якість виконаних робіт, заперечуючи відповідність виконаної роботи вимогам законодавства, зокрема ДБН.

Зазначене свідчить про неповне з'ясування обставин справи, що є порушенням приписів ст. 43 ГПК України.

Також судом апеляційної інстанції порушені приписи ч. 1 ст. 101, п. 7 ч. 2 ст. 105 ГПК України.

Відповідно до зазначених норм процесуального законодавства, апеляційна інстанція повторно здійснює розгляд справи; при прийнятті постанови в ній серед іншого зазначаються обставини справи, які встановлені судом апеляційної інстанції, доводи, за якими відхилені апеляційною інстанцією ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Судом апеляційної інстанції встановлено лише факт укладення договору підряду на проведення проектних робіт від 14.09.2007 року № 345/06-01П.

Разом з тим, суд першої інстанції встановив, що сторонами 21.09.2006 року укладений договір № 345-01.01П.

До матеріалів справи позивачем додана копія договору підряду № 345-06.01П, яка містить дату підписання 14.09.2006 року.

Отже, висновки, зроблені судами двох інстанцій щодо обставини укладення спірного договору, є суперечливими.

Крім того, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, пов'язаних з виконанням договору сторонами, не надано оцінки наявним в справі доказам, не наведено підстав прийняття або відхилення доводів сторін, пов'язаних з предметом доказування у справі.

В мотивувальній частині постанови не наведено жодних посилань на норми матеріального права.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, судові рішення у справі підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Маркетинг ЛТД Ко ” задовольнити частково.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Грандпроект ХХІ” задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.10.2007року та рішення Господарського суду Донецької області від 23.07.2007року по справі № 39/115 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

Г. М. Фролова

А. Г. Полянський