ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" січня 2008 р.

10:39

Справа №  6/858/07

17.01.2008 р. 10 год. 39 хв. м.
Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської
області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

За позовом:                                      Державної
податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області, м. Миколаїв,
вул. Торгова, 63-а.

До відповідача:                  Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, Миколаївська область, Жовтневий район,АДРЕСА_1.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача:                 Станько Н.Б.,
довіреність № 82/5/10-014 від 07.06.07 р.

Від
відповідача:             не
з'явився.

Предмет спору:
стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку в сумі 358,29 грн.

Відповідач  заперечень проти позову не надав, представник
у судове засідання не з'явився.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в
и в:

Відповідач як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа зареєстрований  Жовтневою райдержадміністрацією Миколаївської
області, про що свідчить копія свідоцтва від 05.05.2005 р.

Відповідно до ст. 2 Указу
Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 р. відповідач з 01.01.2007 року
був платником єдиного податку, що підтверджується заявою про право застосування
спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на 2007 рік, та обрав такі
види діяльності, як кафе, роздрібна торгівля з лотків та на  ринках, зв'язок.

Рішенням Михайло-Ларинської
сільської ради від 21.12.2006 року № 5 ставка єдиного податку для суб'єктів
підприємницької діяльності -фізичних осіб, які займаються даним видом
діяльності, в 2007 році становила 130,00 грн. щомісяця.

Відповідач, в порушення п.6 ст. 2
Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 р., за період з
20.09.2007 року по 20.11.2007 року не сплатив єдиний податок, в результаті чого
утворилась заборгованість в сумі 358,29 грн.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні
податкові інспекції мають право застосовувати
до  платників податків фінансові
(штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів
та державних цільових фондів  суми
недоїмки,  пені  у
випадках,  порядку  та розмірах,
встановлених законами  України.
Фінансові (штрафні) санкції, суми пені сплачуються платниками податків
добровільно або стягуються у судовому порядку.

Враховуючи, що сума податкового
зобов'язання, що є предметом судового розгляду, є узгодженою у розумінні Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”, та станом на день розгляду справи
заборгованість залишилась несплаченою, позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 87, 94, 158-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, - суд

ПОСТАНОВИ В :

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, Миколаївська область, Жовтневий район,АДРЕСА_1, код НОМЕР_1
на користь місцевого бюджету Михайло-Ларинської сільської ради, за кодом
платежу 16050200, МФО 826013, ОКПО 23626050, банк УДК у Миколаївській області,
р/р 0186 заборгованість по єдиному податку в сумі 358,59 грн.

Постанова  або
ухвала суду першої інстанції,  якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги
до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється
ухвала.

Суддя