ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 р.

№ 15/315-4596

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

Кочерової Н.О.,

суддів:

Рибака В.В.,

Черкащенка М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –

Шелягова О.А.;

від відповідача –

від третьої особи -

не з'явилися;

не з'явилися;

розглянувши матеріали

касаційної скарги

АКБ "Укрсоцбанк"

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.2007р.

у справі

№15/315-4596 господарського суду Тернопільської області

за позовом

АКБ "Укрсоцбанк"

до

ПП "Септіма"

третя особа

ТОВ "Ракада"

про

стягнення 20 990,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерний комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Тернопільської філії АКБ "Укрсоцбанк" ( в подальшому –АКБ "Укрсоцбанк") звернувся з позовом до Приватного підприємства "Септіма" м. Тернопіль ( подальшому –ПП "Септіма") третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Ракада" м. Тернопіль про стягнення заборгованості в сумі 20990, 14 грн. по Генеральній угоді факторингу № 770/29-617 від 15.09.06 р.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.02.07 у справі № 15/315-4596 позов задоволено.

Стягнуто з ПП "Септіма" на користь позивача 20990,14 грн. боргу та 327,9 грн. в повернення судових витрат з підстав визнання вимог позивача правомірними та обґрунтованими.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.07 зазначене судове рішення скасовано.

Прийнято нове рішення, яким АКБ "Укрсоцбанк" в особі Тернопільської області філії в позові відмовлено.

При цьому апеляційна інстанція прийшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду по даній справі не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на чинному законодавстві і, в зв’язку з цим, підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі АКБ "Укрсоцбанк" в особі Тернопільської філії просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.07 р. та залишити без зміни рішення господарського суду Тернопільської області від 13.02.07 по справі № 15/315-4596.

Як на правову підставу цієї вимоги скаржник посилається на порушення апеляційною інстанцією при прийнятті постанови норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 526, ч. 1 ст. 1082 ЦК України, з викладених в скарзі мотивів неповноти встановлення обставин справи внаслідок не застосування ст.. 509, 516, 527 ЦК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши юридичну оцінку попередніми судовими інстанціями обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги.

Матеріалами справи, що було предметом дослідження судом апеляційної інстанції, підтверджується наступне.

10.07.05 між ТОВ "Ракада" ( продавець) та ПП "Септіма" (покупець) був укладений договір щодо реалізації пиломатеріалів (а.с.3).

Згідно зі змістом позовної заяви спірним періодом розрахунків за відпущені пиломатеріали є березень місяць 2006 р. (а.с.3), але наданий відповідачем - ПП "Септіма" акт взаємозвірки розрахунків за цей період свідчить про відсутність будь-якої заборгованості з його боку за отримані пиломатеріали.

15.03.06 між АКБ "Укрсоцбанк" в особі Тернопільської обласної філії (фактор) та ТОВ "Ракада" (клієнт) було укладено Генеральну угоду факторингу № 770/29-617, предметом якої є здійснення фактором факторингу дебіторської заборгованості (прав вимоги) клієнта по відношенню до третіх осіб (дебітори), перелік яких наведений в додатку № 1 до цієї угоди (п.п.1.1 угоди, а.с. 5-8).

Відповідно до змісту ст.. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов’язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Під факторингом, згідно п.1.2 угоди, розуміється здійснення кредитування клієнта під відступлені ним фактору права вимог, адміністрування прав вимог, надання клієнту звітності по проведеним факторинговим операціям та іншої інформації стосовно обліку відступлених фактору прав вимоги, на умовах визначених цією угодою та додатками до неї.

Згідно п.7.3 угоди вона набирає чинності з дати її укладення та діє до 09.09.07р. Проте зобов’язання сторін, що виникли за цією угодою, діють до моменту їх повного виконання.

Відповідно до Додатку № 2 до Генеральної угоди факторингу до факторингу було прийнято право вимоги до дебітора - ПП "Септіма" по договору № 06/1 від 10.07.05 згідно рахунку-фактури № 10 від 14.03.06 на суму 29985,91 грн. (сума до авансування –20990,14 грн.) з остаточним терміном платежу 28.04.06 (а.с. 10).

Право вимоги засвідчують розрахункові документи (накладні, товарно-транспортні накладні, тощо), на підставі яких здійснюється передача товарів (робіт, послуг).

При цьому факт передачі таких товарів (робіт, послуг) засвідчується довіреністю одержувача серія ЯРХ № 677293 від 01.03.06, накладною № 10 від 14.03.06 та договором № 06/1 від 10.07.05 р.

Згідно ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов’язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї цивільно-правової норми, основною умовою за якої виникає обов’язок боржника здійснити платіж факторові є одержання останнім письмового повідомлення із зазначенням в ньому грошової вимоги та відомостей про фактора.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

21.09.06 позивачем (фактором) надіслано відповідачу повідомлення про те, що відповідно до здійсненої переуступки права вимоги, платіж за відвантажену продукцію (товари, роботи, послуги) повинен бути здійсненим на користь АКБ "Укрсоцбанк". Проте в порушення зазначеної вище норми закону у вказаному повідомленні інформація про грошову вимогу та товарно-транспортні накладні, за якими отримувався товар, відсутня (а.с. 14).

Апеляційною інстанцією встановлено, що згідно пл.. доручень № 156 від 24.03.06 на суму 18100 грн., № 169 від 29.03.06 на суму 8000 грн., № 170 від 30.03.06 на суму 6000 грн., № 173 від 31.03.06 на суму 6800грн. ПП "Септіма" перерахувало ТОВ "Ракада" кошти в сумі 38 900 грн.

В платіжних дорученнях в графі призначення платежу зазначеної "За лісоматеріали згідно договору № 06/1 від 10.07.05".

При цьому ТОВ "Ракада" повернення коштів не здійснювало, повідомлення про неналежну оплату відповідачу не надіслало.

Дані кошти поступили на рахунок ТОВ "Ракада", що обслуговувався позивачем, і будь-яких застережень щодо їх зарахування з боку позивача не поступало.

Про відсутність заборгованості ПП "Септіма" перед ТОВ "Ракада" свідчать наявні в матеріалах справи акти звірки взаєморозрахунків за квітень-червень 2006 р., підписаних уповноваженими сторонами сторін та скріпленими печатками.

Посилання господарського суду на те, що відповідач передбаченим ч. 2 ст. 1082 ЦК України правом вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце не скористався не заслуговує на увагу, оскільки ця цивільно-правова норма передбачає лише наявність у відповідача (дебітора) такого права, а не обов’язку.

Крім цього, на підставі дослідження наявних у матеріалах справи доказів, апеляційна інстанція прийшла до висновку про фактичне не укладення сторонами Додаткової угоди № 1 від 01.02.06 до Договору № 06/01 від 10.07.05 р., яка доповнювала розділ 4 вказаного договору новим підпунктом 4.3 в наступній редакції: "Покупець проводить оплату в розмірі 100% вартості (партії) товару. Отримувачем платежу є Тернопільська обласна філія АКБ "Укрсоцбанк". Призначення платежу і оплата за товар по договору поставки з ТОВ "Ракада" № 06/01 від 10.07.05, накладна № ____".

Проте цей факт був залишений поза увагою господарським судом Тернопільської області.

З урахуванням зазначеного апеляційний суд правомірно прийшов до висновку, що позивач не довів факту належного повідомлення відповідача про укладення з ТОВ "Ракада" договору факторингу, а також про наслідки, що наступають для відповідача у зв’язку з його укладанням, що також не враховувалось господарським судом першої інстанції.

Зазначене свідчить про повноту встановлення Львівським апеляційним господарським судом обставин справи та вірне застосування до них норм матеріального та процесуального права, спростовує доводи касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.10.07 у справі № 15/315-4596 –без зміни.

Головуючий, суддя Н.Кочерова

Судді                                                                       В.Рибак

М.Черкащенко