ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом:          ЗАТ „СК „Основа”;

До:                    ВАТ „СК „Арма”;

Про:                     стягнення 17 417,43 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Грабовський О.О., представник, довіреність №2 від 27.07.2007 р.;

Від відповідача:           Покровська О.Ю., представник, довіреність №239 від 27.12.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2007 р. провадження у даній справі було зупинене, у зв”язку з призначенням у даній справі судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2008 р. провадження у справі поновлено, справа призначена слуханням на 07.10.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 16 916,81 грн. (16 551,58 грн. основного боргу + 365,23 грн. інфляційних втрат), 500,62 грн. пені, 174,18 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представник останнього у судових засіданнях позовні вимоги позивача заперечував, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що генеральним договором №14/12/2005 ФП від 14.01.2005 р. передбачено підстави для призупинення перестраховиком (відповідачем) виплат страхового відшкодування та/або для відмови у виплаті перестрахувальнику (позивачу), до яких відноситься: порушення страхувальником (перестрахувальником) Правил страхування і невиконання обов’язків, передбачених оригінальним договором страхування.

Відповідно до п. 10.3.10. договору страхування №02/0328 від 07.09.2006 р. страхувальник зобов’язаний дотримуватися вимог Правил дорожнього руху та експлуатації автомобіля, вимог ДАІ та вимог чинного законодавства України. Згідно з довідкою ДАІ (вх. №336-3 від 20.03.2007 р.) ДТП сталася по вині страхувальника з порушенням Правил дорожнього руху. У зв”язку з невиконанням обов’язків страхувальником позивачем було призупинено виплату страхового відшкодування для отримання від позивача повного пакету документів по даній справі.

Відповідач наголошує на тому, що призупинення виплати страхового відшкодування є правомірним відповідно до умов генерального договору про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії №14/12/2005 ФП від 14.12.2005 р., а саме, п. 4.5. договору –невиконання перестрахувальником обов’язків, передбачених оригінальним договором страхування (договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного №02/0328 від 07.09.2006 р.), є підставою для призупинення або відмови з боку перестраховика виплати страхового відшкодування.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

14.12.2005 р. між сторонами укладений генеральний договір №14/12/2005 ФП про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії, предметом якого є угода про порядок і умови співпраці в галузі факультативного перестрахування (ретроцесії) ризиків.

На підставі вищезазначеного договору між сторонами 08.09.2006 р. укладена ковер –нота №01/08-09-2006, об’єктом страхування якої, згідно з договором страхування №02/0328 від 07.09.2006 р., є майновий інтерес Горбенка Бориса Васильовича, що не суперечить чинному законодавству України, пов’язаний з володінням та/або користуванням застрахованим майном, а саме, автомобілем марки „TOYOTA HIGHANDER LIMITED”, реєстраційний номер АА 3340 АА.

Відповідно до умов ковер –ноти до страхових ризиків віднесені: ДТП, стихійне лихо, пожежа або вибух, падіння дерев та інших предметів, напад тварин, викрадення, ПДТО.

За умовами вищезазначеної ковер –ноти частка перестрахування відповідача, як перестраховика, становить 50 000,00 грн. (18,3352%) від страхової суми (272 700,00 грн.).

Згідно з п. 3.3.3. генерального договору та п. 2 додаткових умов ковер –ноти відповідач зобов’язався сплатити свою частку страхового відшкодування та витрат на врегулювання збитків за страховим випадком протягом 15 (10) банківських днів з моменту одержання копії страхового акту та документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмірів збитку.

19.02.2007 р. з застрахованим автомобілем марки „TOYOTA HIGHANDER LIMITED”, реєстраційний номер АА 3340 АА, стався страховий випадок, в результаті якого зазначений автомобіль зазнав пошкоджень.

Вищезазначений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору від 07.09.2006 р. №02/0328 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), укладеного з Горбенко Борисом Васильовичем.

Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення вих. №137-3 від 21.02.2007 р. про страховий випадок за ковер –нотою №01/08-09-2006 від 08.09.2006 р.

Зі змісту листів відповідача (вих. №804 від 22.06.2007 р., №851 від 02.07.2007 р., вих. №852 від 02.07.2007 р., вих. №860 від 02.07.2007 р., вих. №865 від 04.07.2007 р., вих. №994 від 01.08.2007 р.) вбачається, що відповідачем призупинена виплата страхового відшкодування, у зв”язку з ненаданням позивачем, зокрема, висновку автотоварознавчої експертизи відносно зазначеної ДТП.

Позивачем на користь ТОВ „Інфініті Центр України” (станція обслуговування пошкодженого автомобіля) в якості страхового відшкодування за договором №02/0328 від 07.09.2006 р. було перераховано 90 238,09 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наведеного нижче.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарським судом міста Києва, з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП автомобіля та визначення розміру матеріального збитку, завданого володільцю автомобіля, була призначена судова автотоварознавча експертиза.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №207 від 10.07.2008 р., складеного ТОВ „Центр правової допомоги „Правозахист”, вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП автомобіля марки „TOYOTA HIGHANDER LIMITED” (реєстраційний номер АА 3340 АА) та розмір матеріального збитку, завданого володільцю зазначеного автомобіля, становить 71 916,11 грн.

Таким чином, з урахуванням висновків вищезазначеної судової автотоварознавчої експертизи відповідальність відповідача складає 12 942,21 грн. (71 916,11 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля) –1 363,50 грн. (безумовна франшиза) + 34,05 (вартість довідки ДАІ) х 18,3352% (частка відповідальності відповідача).

Щодо посилання відповідача на те, що саме позивачем були порушені умови договору, оскільки останнім не було надано відповідачеві висновку автотоварознавчої експертизи, що призвело до призупинення виплати страхового відшкодування, слід зазначити про наступне.

Згідно з п. 3 генерального договору про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії сторони зобов’язуються здійснювати перестрахування (ретроцесію) ризиків на умовах: правил страховика (перестрахувальника), який безпосередньо уклав договір страхування, оригінального договору страхування, конкретних договорів факультативного перестрахування (ретроцесії) та даного договору, якщо письмово не погоджено інше. Сторони дотримуються усіх рішень страховика (перестрахувальника) щодо перестрахованого ними ризику за виключенням збільшення частки взятої на себе відповідальності.

Пунктом 13.3. договору №02/0328 від 07.09.2006 р. добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), укладеного між позивачем та Горбенко Б.В., передбачено, що при потребі після отримання необхідних документів від страхувальника страховик не пізніше 7 робочих днів з моменту настання страхового випадку за власний рахунок призначає експертизу, яку проводить незалежний фахівець, що має відповідно до чинного законодавства України або країни, на території якої відбувся страховий випадок, належні повноваження і несе відповідальність за зроблені висновки у відповідності з чинним законодавством. Метою проведення експертизи є визначення розміру завданих збитків в матеріальній формі –вартості відновлювально-ремонтних робіт і придбання необхідних для цього запчастин.

Слід зазначити про те, що позивачем виплата страхового відшкодування на користь Горбенка Б.В. була здійснена без призначення експертизи, оскільки ремонт застрахованого транспортного засобу проводився на станції обслуговування застрахованого автомобіля, що на думку позивача, було достатньою обставиною для визначення вартості його відновлювального ремонту.

За прострочку платежу позивачем нарахована пеня у розмірі 500,62 грн., передбачена п. 3.8. генерального договору.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, позивачем нараховані інфляційні збитки у розмірі 365,23 грн.

Враховуючи ту обставину, що позивачем невірно визначений розмір пені та інфляційних збитків, господарський суд, на підставі статті 55 ГПК України, визначив розмір пені у сумі 414,15 грн. та інфляційних збитків у розмірі 30,57 грн., що підлягають стягненню з відповідача.

Розрахунок пені та інфляційних збитків здійснений за період з 20.06.2007 р. (05.07.2007 р. позивачем на адресу відповідача був направлений лист з черговим проханням здійснити виплату своєї частики відповідальності, який отриманий останнім, про що свідчить його лист вих. №994 від 01.08.2007 р.) по 31.08.2007 р. (дата подання позовної заяви до господарського суду).

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому вимоги останнього підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До матеріалів справи додані докази про те, що позивачем понесені витрати по оплаті послуг експертизи у сумі 1 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1934 від 09.06.2008 р.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Арма” (інд. 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 41-а, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Основа” (інд. 04071, м. Київ, вул. Хорива, 4, ) 12 942 (дванадцять тисяч дев’ятсот сорок дві) грн. 21 коп. заборгованості, 414 (чотириста чотирнадцять) грн. 15 коп. пені, 30 (тридцять) грн. 57 коп. інфляційних втрат, 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 60 коп. витрат по оплаті послуг експертизи, 133 (сто тридцять три) грн. 87 коп. витрат по сплаті держмита та 90 (дев”яносто) грн. 69 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко