ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2008 р. Справа № 45/441-07

вх. № 11982/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Румянцев А.Б., доручення від 17.12.2007 р.

відповідач - не з"явився

розглянувши справу за позовом ПП "Медком - Харків", м. Харків

до ТОВ "Ортус", м. Харків

про стягнення 10673,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 3261,58 грн., суму 3 % річних у розмірі 73,39 грн., суму 25 % щомісячної упущеної вигоди за період дев’ять місяців у розмірі 7338,56 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму держмита у розмірі 106,74 грн. та 118,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач у судовому засіданні 14 січня 2008 р. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вимоги попередньої ухвали суду не виконав.

Відповідач у судове засідання 14.01.2008 року не з’явився, відзив на позов та докази в обґрунтування своєї позиції не надав, про причини неявки суду не повідомив.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, надані докази та вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що 02 серпня 2004 р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 77-04. Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов’язався передати у власність відповідача товар в асортименті, кількості по цінам та в строки вказані в накладних, а відповідач зобов’язався прийняти товар та сплатити його вартість, визначену в накладених. Відповідно п. 4.2 договору розрахунок за отриманий товар здійснюється не пізніше 30 календарних днів з моменту передачі товару, датою відпуску товару є дата, вказана в накладній. Позивач свої зобов’язання за договором виконав, передав відповідачеві товар, що підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи. Відповідач отримав товар від позивача, проте в порушення умов договору повний розрахунок за отриманий від позивача товар не здійснив.

30 листопада 2006 р. позивач направив відповідачу вимогу про сплату суми боргу, проте відповідач після одержання вимоги, про що свідчить поштове повідомлення № 780257, залишив її без відповіді, а суму боргу - без оплати.

Враховуючи, що сума боргу в розмірі 3261,58 грн. відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів її погашення, а також враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, позовні вимоги в сумі 3261,58 грн. основного боргу є обґрунтованими та задовольняються судом.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми. За таких обставин позовні вимоги в сумі 72,38 грн. річних обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню. В решті річних суд вважає за необхідне відмовити позивачу як в необґрунтовано пред’явлених до стягнення.

Суд також вважає зазначити про те, що навіть якщо передача товару за накладними відбувалась не в рамках договору, в матеріалах справи наявна вимога про оплату позивача, направлена відповідачу в порядку ст. 530 ЦК України.

Позивачем також було пред’явлено до стягнення 7338,56 грн. упущеної вигоди. Розглянувши цю частину позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з наступних підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками визнаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Згідно ч. 4 ст. 623 ЦКУ при визначенні не одержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Пункт 2 тієї ж статті встановлено, що розмір збитків доказується кредитором.

Виходячи з зазначених норм, суд, вважає, що при визначенні упущеної вигоди, кредитор зобов’язаний довести :

-          можливість одержання доходів за звичайних обставин, якби сплата боргу відповідачем відбулася

-          неможливість одержання цих доходів за умови звичайних заходів, вжитих позивачем для усунення негативних наслідків несплати боргу відповідачем.

Негативні наслідки неотримання (вилучення) певної суми оборотних коштів за звичайних обставин усуваються шляхом залучення додаткових інвестицій, кредитів, позик, внесків засновника тощо.

Суд вважає, що позивач не обґрунтував чому ці заходи не були вжиті. Отже, в цій частині в позові слід відмовити на тій підставі, що позивач не довів розмір не одержаних доходів і здійснення заходів щодо їх одержання, а також можливості їх одержання взагалі.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, відповідно ст. 49 ГПК України, судові витрати по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу необхідно покласти на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з ТОВ "Ортус", м. Харків, вул. Енгельса, 10 (в тому числі з р/р 57 в АКБ "Золоті ворота", МФО 351931, код ЗКПО 31556450) на користь ПП "Медком-Харків", м. Харків, вул. Тобольська, 42, кім. 340 (р/р 176 в ХФ АКБ "Правекс-банк" м. Харків, МФО 350493, код ЗКПО 32952171) - 3261,58 грн. основного боргу, 72,38 грн. річних, 102 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. судових витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 15 січня 2008 р.

Суддя Калініченко Н.В.