СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.08                                                                                 Справа № 5/728.

Суддя Закропивний О.В., розглянувши матеріали справи за позовом

Дочірнього підприємства "Автоприцеп" ЗПТ "Луганськбудтранс", м. Перевальськ Луганської області

до 1-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельної інвестиційно-технічної компанії", м. Первевальськ Луганської області

2-го відповідача Відкритого акціонерного товариства "Перевальське Шахтобудівне Управління", м. Перевальськ Луганської області

про стягнення 21 712 грн. 80 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Слюсар В.Л.,

від 1-го відповідача: Аветисян Р.М. (дов. від 11.01.08 № 1/1-8) (до перерви),

від 2-го відповідача: Аветисян Р.М. (дов. від 11.01.08 № 1/1-8) (до перерви),

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів збитків на загальну суму 21 712 грн. 80 коп., з них: з 1-го відповідача в розмірі 5 790 грн. 08 коп. та з 2-го відповідача в розмірі 15 922 грн. 72 коп. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30.01.08).

Розпорядженням заступника голови суду від 14.01.08 справу № 5/728 передано на розгляд судді Закропивному О.В.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувались перерви з 14.01.07 по 17.01.08, з 17.01.08 по 31.01.08 та з 31.01.08 по 11.02.08.

Запереченням на позовну заяву від 15.01.08 № 4 1-й відповідач проти позову заперечує, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, повідомивши, що договір від 01.06.06 № 13, на який позивач посилається у позовній заяві не має ніякого відношення до нього та між іншим звертається до суду з проханням покласти на підприємство позивача у справі витрати з оплати послуг адвоката в сумі 1 086 грн. 00 коп..

Зарпереченням на позовну заяву від 15.01.08 № 3-1, зданим до суду 17.01.08, 2-й відповідач у справі проти позову заперечує, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, з посиланням на те, що ВАТ "Перевальське шахтоупраління" постачання електроенергії не відключало, оскільки на момент відключення не мало договірних відношень з позивачем у справі та просить стягнути з позивача у справі витрати з оплати послуг адвоката в сумі 1 086 грн. 00 коп.

Запереченням на відзив на позовну заяву від 17.01.08 №4 позивач у справі проти доводів, 2-го відповідача, викладених у запереченні на позову заяву від 15.01.08 № 3-1, заперечує, зазначаючи, що:

- по-перше гр. Саунін М.М. одночасно є керівником ВАТ "Перевальське шахтоуправління", засновником ТОВ "Будівельна інвестиційно-технічна компанія", а також ТП "ПШБУ", а тому керував всіма діями по відключенню подачі електроенергії для ДП "Автоприцеп" ЗАТ "Луганськбудтранс" (позивач у справі);

- по-друге, володіючи та управляючи трансформаторною підстанцією ТП "ПШБУ" на правах оренди від власника ВАТ "Шахтобудіндустрія" з 16.10.05 по травень 2007 ВАТ "ПШБУ" мало доступ до даної трансформаторної підстанції ТП "ПШБУ" і до розділового пристрою місця живлення лінії електропередачі 6 кВ підприємства позивача і таким чином не одноразово здійснювало відключення подачі електроенергії для підприємства позивача у справі, тим самим завдачючи метаріальних збитків останньому.

Запереченням на позовну заяву від 31.01.08 № 6, 2-й відповідач у справі проти позову заперечує, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки між ним та позивачвем у справі договір було розірвано у зв"язку з продажем ТП 66-0,4 кВт ТОВ "БІНТЕКО", що підтверджується листом від 28.11.07 № 132". Крім того 2-й відповідач зазначає, що у зв"язку з розірванням договору, відключення електричної енергії дійсно планувались (лист від 25.12.06 до енергопостачальної організації у т.р), але подібні заходи застосовані не були з огляду на прохання ергопостачальної оргагнізації та те, що позивачем було укладено договір із ТОВ "БІНТЕКО".

Запереченням на позовну заяву від 31.01.108 № 19 1-й відповідач у справі повідомив, що згідно умов договору від 02.01.07 № 1, укладеному між позивачем та 1-м відповідачем у справі, ТОВ "БІНТЕКО" направило позивачу лист від 05.03.07 № 23 з повідомленням, що з 06.04.07 зазначений договір вважається розірваним в односторонньому порядку (п. 9.4 договору), у відповідь на що позивачем було надіслано ТОВ "БІНТЕКО" лист від 07.03.07 № 8 із згодою з вищевикладеним, до того ж 1-й відповідач звертає увагу на те, що не дивлячись на відсутність договірних відношень з позивачем, відключення електроенергії проводилось за всіма існуючими правилами, позивач та енергопостачальна організація були заздалегідь попереджені про відключення, про що свідчить лист від 05.03.07 № 23. При цьому, ТОВ "БІНТЕКО" звертає увагу на наступне:

-          1-й відповідач листом від 02.02.07 № 9 на ім"я директора технічного департамента ТОВ "ЛЕО" повідомив про те, що ним прийнято рішення не відключати з 01.01.07 ТП 6/0,4 кВ ДП "Автоприцеп", через яку підключені трансформаторні підстанції Алчевського РЕС Серговської філії ТОВ "ЛЕО", натомість ТОВ "БІНТЕКО" був підготовлений проект договору про сплату транзиту електроенергії через високовольтний кабель ТОВ "БІНТЕКО", відповіді на запропоновані умови позивач не надав, це в свою чергу ТОВ "БІНТЕКО" було розцінено як відсутність заінтересованості в співробітництві, що призвело до відключення ТП 6/0,4 кВ ДП "Автоприцеп";

-          посилання позивача на Правила користування електричною енергією, відхиляються 1-м відповідачем, оскільки зазначені у позовній заяві п.п. 1.7-1.9, 7.1,7.5 регулюють порядок розрахунків за електроенергію, порядок діяльності постачальників електроенергії та електропередавальних організацій, що не має ніякого відношення до ТОВ "БІНТЕКО";

-          08.02.07 у зв"язку із аварійною ситуацією ТОВ "БІНТЕКО" було проведено тимчасове відключення КЛ-6 Кв з ПС 6/06, 4 кВ "Новий ствол" яч.19 прис 6 Кв "ПШБУ" для ремонтування кабелю з 8-35 до 15-35, що підтверджується відповідним документом Луганського ТЕУ;

-          посилання позивача в акті від 16.04.07 на те, що гр. Саунін М.М., яким нібито було проведено зазначене відключення, є засновником підприємства 1-го відповідача не відповідає дійсності, що підтверджується Статутом підприємства (додається);

-          потреби в електроенергії в процесі здійснення підприємством господарської діяльноасті позивач повинен доводити відповідною технічною документацією, у даному ж випадку, припинення електропостачання ніякого впливу на процес діяльності підприємства позивача не могло оказати ще й тому, що на момент відключення електроенергії за даними 1-го відповідача підприємство ніяких робіт не проводило;

-          до того ж, причинний зв’язок між зазначеними збитками і виною відповідача відсутній;

-          склад, розмір та вид заявлених збитків повинен бути підтверджений первинними регістрами бухгалтерського обліку; належним доказом наявності збитків є фінансова звітність про господарські операції за відповідним договором, зазначені доказ позивач не надав.

В уточненні вимог до позовної заяи від 30.01.08, зданому у засіданні суду 31.01.08, позивач у справі, уточнив позовні вимог та просить стягнути з відповідачів збитки на загальну суму 21 712 грн. 80 коп., з яких: з 1-го відповідача в розмірі 5 790 грн. 08 коп. та з 2-го відповідача в розмірі 15 922 грн. 72 коп.

Вказане уточнення приймається судом, позовними вимогами слід вважати вимогу про стягнення з відповідачів збитків загальну суму 21 712 грн. 80 коп., з яких: з 1-го відповідача в розмірі 5 790 грн. 08 коп. та 2-го відповідача - 15 922 грн. 72 коп.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

Між позивачем та 2-м відповідачем у справі укладено договір від 01.06.06 № 13 (а.с.15-16) (далі-Договір). За умовами цього договору „Власник” (2-й відповідач у справі) зобов’язався надавати "Користувачу" (позивач у справі) можливість провести підключення, належної йому трансформаторної підстанції ТП 6/0,4 Квт до трансформаторної підстанції ТП "ПШБУ" 6/6-0,4 Квт, розташованої за адресою: Луганська область, м. Перевальськ, вул. Славянська, 1, для забезпечення виробничих приміщень "Користувача", який в свою чергу повинен своєчасно оплачувати надані йому послуги на умовах цього договору.

Згідно п. 2.1 Договору "Користувач" отримує в експлуатацію ячейку та необхідне кабельно-провідникове майно, яке знаходиться в ТП "Власника". В спеціально відведеному місці "Користувач" встановлює власний пристрій обліку спожитої електроенергії та укладає прямий договір на використання електроенергії з енергопостачаючою організацією.

Пунктами 6.1, 6.2 Договору сторонами передбачено, що "Власник" зобов"язується надати можливість використання майна наданого "Користувачу" та не здійснювати дій, які б перешкоджали "Користувачу" користуватися майном на умовах вказаного Договору.

На виконання умов вказаного Договору, між позивачем та 2-м відповідачем у справі укладено договір про спільне використання технологічних мереж від 06.06.06, за умовами якого "Власник мереж" (2-й відповідач у справі) зобов"язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених "Користувачу" (позивач у справі) до використання, а "Користувач" –своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електроенергії.

У запереченні на позовну заяву від 31.01.08 № 6, 1-й відповідач у справі повідомив, що договір від 01.06.06 було розірвано з 01.01.07 відповідно п. 9.6 вказаного договору, оскільки ТП 6/6-0,4 кВт було продано ТОВ "Будівельна інвестиційно-технічна компанія", про що позивач був повідомлений 2-м відповідачем відповідним листом від 28.11.06 № 132 ВАТ "ПШБУ".

З огляду на це, 03.05.07 між позивачем та 1-м відповідачем у справі було укладено договір №10а про спільне використання технологічних мереж, за умовами якого "Власник мереж" (1-й відповідач у справі) зобов"язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених "Користувачу" (позивач у справі) до використання, а "Користувач" –своєчасно сплачувати за використання електричної мережи, отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електроенергії.

Позивач у позовній заяві та в уточненні позовних вимог посилається на те, що 1-й та 2-й відповідачі у порушення умов вищезазначених договорів, відключили його від подачі електроенергії роз"єднувальним пристроєм у періоди - один робочий день –08.02.07 та 10 робочих днів –з 16 по 30 квітня 2007 року (з вини 2-го відповідача) та чотири робочі дні –з 1 по 8 травня 2007 року (з вини 1-го відповідача) про що був складений відповідний акт від 16.04.07 (а.с. 19), не повідомивши його про відключення у передбачений договором період.

Як зазначає позивач у позові, його збитки полягають у вигляді не отриманого прибутку від простою за ці дні, а також за нараховану і сплачену працівникам підприємства заробітну платню за дні простою не з їх вини, що згідно розрахунку позивача складає 21 712 грн. 80 коп.

При розрахунку збитків, заявлених у позові, позивач виходив з понесених ним витрат за 1 день в сумі 1 447 грн. 52 коп.

Позивач зазначає, що направив відповідачеві відповідні претензії від 22.08.07 № 33,34 з вимогою відшкодувати завдані йому збитки, відповіді на які 1-й та 2-й відповідачі не надали.

У зв’язку з тим, що відповідачі не виконали умов договорів від 01.06.06 № 13, від 06.06.06 та від 03.05.07 № 10а позивач на підставі ст.ст. 611,614,623 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20,193,218,224 Господарського кодексу України, з урахуванням уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача збитки (неодержані доходи) у сумі 21 712 грн. 80 коп., з них: з 1-го відповідача в розмірі 5 790 грн. 08 коп. та з 2-го відповідача в розмірі 15 922 грн. 72 коп.

Відповідачі проти позову заперечують, з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву від 15.01.08 № 3,4 та від 31.01.08 № 6,19.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, розглянувши додатково надані документи, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобов’язання було виконано боржником (ст. 224 Господарського кодексу України, ст. 22 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом збитки - це об’єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов’язане з утиском інтересів учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах тощо. Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності. Одним з елементів складу цивільного правопорушення, який вимагається законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, є об’єктивна сторона, яку утворюють: наявність збитків у майновій сфері кредитора; противоправні дії, які виражені у невиконанні або неналежному виконанні боржником взятого на себе зобов’язання; причинний зв’язок між протиправними діями боржника та збитками.

Важливим елементом об’єктивної сторони правопорушення є причинний зв’язок між збитками, які виникли у кредитора та протиправними діями боржника, які виражені у порушенні взятих на себе зобов’язань. Тобто, протиправна дія є причиною, а збитки –наслідком протиправної дії.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором, а при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (стаття 623 ЦК України).

Позивачем не підтверджений факт порушення 1-им та 2-им відповідачами зобов’язань за договорами від 03.05.07 №10а від 01.06.06 № 13 та від 06.06.06 відповідно.

Посилання позивача на те, що зазначені раніше відключення підприємства позивача від подачі електроенергії були зроблені з розпорядження гр. Сауніна М.М., який на твердження позивача є засновником 1-го відповідача - ТОВ "БІНТЕКО" не відповідає дійсності, що підтверджується Статутом останнього.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на момент відключень від постачання електроенергії 08.02.07 та з 10.04.07 по 30.04.07 між підприємствами позивача та 2-го відповідача договірних відносин не було. Так, договір від 01.06.06, укладений між позивачем та 2-м відповідачем у справі було розірвано з 01.01.07 у зв"язку із продажем ТП 6/6-0,4 кВт ТОВ "БІНТЕКО" (1-й відповідач у справі) відповідно п. 9.6 вказаного договору, про що позивач був повідомлений 2-м відповідачем відповідним листом від 28.11.06 № 132 ВАТ "ПШБУ". З огляду на що, між позивачем та ТОВ "БІНТЕКО" було укладено відповідний договір від 02.01.07 № 1 про підключення належної позивачу трансформаторної підстанції 6/0,4 кВ до трансформаторної підстанції ТОВ "БІНТЕКО" для забезпечення виробничих потужностей підприємства позивача.

До того ж, підставою даного позову є договори від 01.06.06 № 13 та від 06.06.06, які в свою чергу не мають ніякого відношення до 1-го відповідача у справі - ТОВ "Будівельна інвестиційно-технічна компанія".

Дії 1-го відповідача по тимчасоівому відключенню підприємства позивача від постачання електроенергії цілком відповідають вимогам діючого законодавства в цій галузі.

Так, згідно п. 9.4 договору від 02.01.07 № 1, вказаний договір може бути розірваний у будь-який час за ініціативою однієї із сторін без отримання згоди другої сторони у зв"язку із несплатою за надані йому послуги, на умовах обов"язкового попередження про це за один місяць, що й було зроблено 1-м відповідачем у справі листом від 05.03.07 № 23, в якому 1-й відповідач зазначив, що договір від 02.01.07 № 1 слід вважати розірваним з 06.04.07, проти чого позивач не заперечував.

Факт відсутності заборгованості позивача перед підприємством 1-го відповідача за отримані послуги від ТОВ "Будівельна інвестиційно-технічна компанія" позивачем також суду доведений не був.

Однак, не дивлячись на відсутність договірних відношень з позивачем, відключення електроенергії проводилось за всіма правилами, позивач та енергопостачальна організація були заздалегідь попереджені про відключення, про що свідчить лист від 05.03.07 № 23.

Відключення електроенергії 08.02.07 було здійснено 1-им відповідачем у зв"язку із аварійною ситуацією, що підтверджується відповідним документом Луганського ТЕУ.

Крім того, потреби в електроенергії в процесі здійснення підприємством господарської діяльноасті позивач повинен доводити відповідною технічною документацією, у даному ж випадку, вплив припинення електропостачання на процес діяльності підприємства позивача останнім суду не доведено.

Позивачем заявлена вимога про стягнення неодержаних доходів (упущеної вигоди) в сумі 21 712 грн. 80 коп., але не надано суду роз"яснеь щодо належного розрахунку упущеної вигоди, яка заявлена до стягнення у загальній сумі 21 712 грн. 80 коп., методики її нарахувань. Не доведено, що у заявлений період були відсутні будь-які інші обставини для не отримання відповідного прибутку (упущеної вигоди) в розумінні ст. 623 ЦК України, тобто суду не надано будь-яких належних доказів в обґрунтування заявленої до стягнення упущеної вигоди.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає, що не є очевидним необхідний причинний зв’язок між діями відповідачів у справі та порушенням процесів здійснення підприємством позивача у справі своєї господарської діяльноасті, а також достатня ступінь заходів, вжитих кредитором за для одержання неодержаних доходів (упущеної вигоди).

За таких обставин, позивачем склад правопорушення суду не доведений. Надані позивачем матеріали не підтверджують понесених збитків, що говорить про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити повністю.

У задоволенні клопотань 1-го та 2-го відповідача, заявлених ними у запереченнях на позовну заяву від 15.01.08 № 4 та від 15.01.08 № 3-1 з проханням покласти на підприємство позивача у справі витрати з оплати ними послуг адвоката слід відмовити за необгрунтованістю.

Відповідно до ст.ст. 4,49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, ч. 5 ст. 78, 82,84,85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.У задоволені позовних вимог відмовити.

2.Судові витрати за позовом покласти на позивача .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення : 18.02.08.

Суддя О.В. Закропивний