ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"12" лютого 2008 р.                                                  Справа № 18/54

За позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Тулпар”

14017, м. Чернігів, проспект Перемоги, 27, кв. 14

про стягнення 167 грн. 54 коп. за рахунок активів

Суддя А.С.Сидоренко

Секретар судового засідання І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: Коляда І.В. –держподатінспектор, дов. від 08.01.2008р. № 2/9/10-010

Від відповідача: не з’явився

В судовому засіданні 12.02.2008р., на підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові (надалі –позивач) заявлено адміністративний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Тулпар” (надалі –відповідач) про стягнення за рахунок активів боржника податкової заборгованості з податку на прибуток в сумі 167,54 грн.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з’явився.

Ухвала господарського суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 16.01.2008р., копія позовної заяви, додані до неї документи та судові повістки про виклик представника, що направлялись відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві, були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання.

На запит господарського суду від 16.01.2008р. № 18/54/147 державний реєстратор виконавчого комітету Чернігівської міської ради повідомив, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Тулпар” зареєстроване за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 27, кв. 14.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців відомості про товариство з обмеженою відповідальністю „Тулпар” не внесені, оскільки відповідні документи державному реєстратору не надавались. Інформація про зміну місцезнаходження та припинення діяльності підприємства до міськвиконкому не надходила.

За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Тулпар” зареєстроване рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 3 від 04.01.1993р. за адресою: м. Чернігів, проспект Жовтневої революції, 27, кв. 14.

Відповідач перебуває на обліку в ДПІ у м. Чернігові в якості платника податків з 12.02.1993р. за № 115.

Відповідно до Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991р. № 1251-ХІІ, платники податків зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Стаття 11 названого закону встановлює, що за порушення законів про оподаткування платники податків та зборів несуть відповідальність, передбачену законодавством.

Згідно з пунктами 5.1 та 5.2 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі – Закон № 2181-ІІІ) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків здійснення процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу платником податків.

Згідно з п. п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Згідно п. п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ, платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум (п. 17.3 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ).

Вищевказані приписи чинного законодавства відповідачем не виконані.

На момент розгляду справи за відповідачем існує податкова заборгованість з податку на прибуток в сумі 167,54, що підтверджується копією податкового повідомлення –рішення № /0 від 02.03.2007р., а також карткою особового рахунку платника.

Відповідно до п. 6.1 Закону № 2181-III у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

З урахуванням наведених вище приписів чинного законодавства, податкове повідомлення –рішення № /0 від 02.03.2007р. направлялось відповідачу на адресу: м. Чернігів, проспект Перемоги, 27, кв. 14, однак було повернуто до податкового органу у зв’язку з відмовою в отриманні, про що 16.04.2007р. позивачем складений відповідний акт встановлення факту повернення податкового повідомлення –рішення.

Дане податкове повідомлення –рішення було розміщене на дошці податкових оголошень.

Згідно п. п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

27.04.2007р. позивачем була сформована перша податкова вимога № 1/696 на суму 167,54 грн.

16.07.2007р. позивачем була сформована друга податкова вимога № 2/1250 на суму 167,54 грн.

Вказані податкові вимоги не були отримані відповідачем у зв’язку з його відмовою в отриманні, про що позивачем 12.06.2007р. та 06.09.2007р. складені акти встановлення факту повернення податкових вимог.

Податкові вимоги були розміщені на дошці податкових оголошень.

Відповідно до п. п. п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Податкові вимоги до цього часу відповідачем повністю не погашені.

На підставі п. п. 7.2.1 п. 7.2. ст. 7 Закону № 2181-ІІІ, 08.10.2007р. заступником начальника ДПІ в м. Чернігові прийняте рішення № 299 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Враховуючи, що податковий борг, зазначений у позовній заяві, самостійно відповідачем не погашений, він підлягає стягненню за рахунок активів такого платника на підставі п. п. 3.1.1 п. 3.1 ст.3 Закону № 2181-ІІІ в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 6, 7, 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст. ст. 94, 158 – 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів з товариства з обмеженою відповідальністю „Тулпар”, м. Чернігів, проспект Перемоги, 27, кв. 14 (код 14237734, відомості про розрахункові рахунки відсутні) в доход Державного бюджету (Одержувач: Державний бюджет, код 22825965, рахунок 0002 в ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 11021000) 167 грн. 54 коп. податкової заборгованості з податку на прибуток.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) А.С.Сидоренко

Постанова складена у повному обсязі 13 лютого 2008 року.

Суддя (підпис) А.С.Сидоренко