ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2008 р.
Справа №  2/63"Д"

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

Іоннікової І.А.

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 -
підприємець,

від відповідача: ОСОБА_2. -
директор,

Прохорчук В.І. (довіреність № 360
від 03.12.2007р.),

розглянувши апеляційну скаргу
Новоград-Волинського економіко-гуманітарного

коледжу

на рішення господарського суду
Житомирської області

від "22" серпня 2007 р. у
справі

за позовом Новоград-Волинського
економіко-гуманітарного коледжу (м.Новоград-

Волинський Житомирської області)

до підприємця ОСОБА_1 (м.Новоград-Волинський
Житомирської

області)

про стягнення 14520,00 грн. збитків
та 11000,00 грн. моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2005
року Новоград-Волинський економіко-гуманітарний коледж звернувся з позовом до
підприємця ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу № 0001 від
26.04.2004р., № 0002 від 04.05.2004р., № 0003 від 04.05.2004р., стягнення  заборгованості в сумі 30484 грн.75 коп. та
моральної шкоди в сумі 11000 грн.

Заявою від
01.06.2007р. № 226 позивач уточнив позовні вимоги і просив  стягнути спричинені відповідачем збитки у
вигляді понесення додаткових витрат на мінімальну модернізацію комп'ютерів в
сумі 14520 грн. та моральну шкоду в сумі 11000 грн. (т.1 а.с.172 - 173).

Рішенням
господарського суду Житомирської області від 22.08.2007р. позов задоволено
частково. Стягнуто з підприємця ОСОБА_1. на користь  Новоград-Волинського економіко-гуманітарного
коледжу 4860,00 грн. витрат, 1000,00 грн. моральної шкоди, 58,60 грн. державного
мита, 16,67 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
В решті позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі Новоград-Волинський економіко-гуманітарний коледж просить скасувати
рішення суду в частині відмови в позові і постановити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Посилається на
те, що рішення суду постановлено без повного з'ясування всіх обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права,
викладені в ньому висновки не відповідають обставинам справи, а також є недоведеними
ті обставини, які господарський суд визнав встановленими. Зазначає про те, що
суд визнав факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків по
договору, разом з тим, без достатніх правових підстав зробив висновок, що
поставка відповідачем змонтованих вузлів комп'ютерів без операційної системи
„WINDOWS” є належним виконанням поставки комп'ютерів, бо позивач міг купити в
іншого продавця операційну систему, самостійно встановити її на комп'ютери та
користуватися ними. На думку особи, яка звернулась зі скаргою, такий висновок
суду суперечить фактичним обставинам справи, оскільки без постановки
комп'ютерів на відповідний бухгалтерський облік, що здійснюється за наявності
належним чином підписаних накладних на їх прийом та передачу, позивач не мав права
ними користуватись. Так як накладні відповідно до п.3.2. договорів до
нинішнього часу не оформлені, тому момент отримання товару не настав (т.2
а.с.55 - 56).

У відзиві на
апеляційну скаргу підприємець ОСОБА_1 просить суд в позові відмовити. Вважає рішення
суду законним та обгрунтованим, тому просить залишити його без змін.
Посилається на те, що 11 - 12 травня 2004 року в наданому коледжем приміщенні
було повністю змонтовано і налагоджено комп'ютерну мережу та встановлено
обладнання для забезпечення її функціонування. Техніка була залишена в коледжі
для проведення її діагностики спеціалістами коледжу та перевірки фактичної
відповідності переліку, що був обумовлений в договорах, після чого планувалося
проведення активацій операційної системи "WINDOWS XP" і підписання
накладних. На підставі укладених договорів з моменту оплати вартості
комп'ютерів позивач є їх власником, отже може вільно ними користуватися без
порушення законодавства про інтелектуальну власність. Для цього можна придбати
ліцензійне програмне забезпечення в роздрібній торгівлі. ОСОБА_1  ліцензійне програмне забезпечення не
поставив, оскільки позивач не оформлював належним чином накладні та ігнорував
його листи щодо вирішення питання про прийняття обладнання, передачі коледжу
сертифікатів відповідності Microsoft і активізацію операційної системи (т.2
а.с.65 - 70).

Заслухавши
представників сторін, які в судовому засіданні підтримали свої доводи,
дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступного.

26.04.2004р. та
04.05.2004р. між сторонами укладені три однакові за змістом (крім ціни)
договори купівлі-продажу № 001, № 002, № 003, згідно з якими  відповідач
зобов'язався поставити позивачу комп'ютерну техніку, а позивач -
прийняти та оплатити її (т.1 а.с.8 - 10).

Розрахунки за
даними договорами повинні були здійснюватись протягом трьох банківських днів з
моменту підписання договорів (п.2.1), а поставка в десятиденний термін з
моменту повної оплати (п.3.1).

Момент
отримання товару визначався оформленням накладної (п.3.2).  Право власності на товар до позивача
переходить після повної сплати його вартості (п.3.3).

Відповідач  виставив
позивачу  рахунки:  №  0041  від
26.04.2004р.,  №  0049 і № 0050 від 04.05.2004р. на оплату
комп'ютерної техніки вартістю 25624,74 грн. та на оплату вартості ліцензійної
операційної системи „WINDOWS” Microsoft OEM WINDOWS XP Home RUS (п.5 рахунку №
0041 від 26.04.2004р.) на суму 4860,00 грн., а всього на суму 30484,75 грн.,
які позивач оплатив платіжними дорученнями від 27.04.2004р. та від 06.05.2004р.
на суми, відповідно, 26838 грн. та 3646,75 грн., всього 30484,75 грн. (т.1
а.с.11, 51 - 53).

На виконання
умов зазначених договорів відповідач поставив позивачу комп'ютерну техніку на
суму 25624,74 грн., а позивач прийняв її, про що свідчить факт надання коледжем
аудиторії № 27 для розміщення комп'ютерної техніки, постанова про відмову у
порушенні кримінальної справи відносно директора установи позивача Паламарчука
М.Є.  від 05.06.2004р. (відмовний
матеріал № 60),  постанова по відмову у
порушенні кримінальної справи стосовно підприємця ОСОБА_1. від 16.06.2004р.
(відмовний матеріал № 1718), акт від 19.10.2004р., складений працівниками позивача,
про поставку комп'ютерного обладнання (т.1 а.с.19, 54 - 55, т.2 а.с. 36 - 42).

З відмовного
матеріалу № 60 вбачається, що поставка
комп'ютерної техніки  позивачу
здійснена відповідачем 11.05.2004р., а аудиторія № 27 опечатана працівниками
міліції з 14.05.2004р. по 18.10.2004р.

Відповідач
звернувся до позивача із заявою від 31.08.2004р.  про прийняття комп'ютерів,  які
знаходяться в приміщенні позивача. До
заяви  приєднано накладні №№ 0068,
0069, 0051 в двох примірниках, які
відповідач просив підписати та повернути (т.1 а.с.14 - 17). Позивач не
заперечує фактів отримання зазначених накладних, а відмову від їх підписання
пояснює тим, що відповідач не встановив ліцензійної операційної системи
„WINDOWS”.

Згідно з актом
від 19.10.2004р. на всіх системних блоках (10 штук) відсутнє маркування, яке
має засвідчувати наявність ліцензійної операційної системи „WINDOWS”. Різниця
між вартістю наявного обладнання та перерахованою сумою складає 4860 грн. (т.1
а.с.19).

В судовому
засіданні відповідач підтвердив факт невиконання умов договорів в частині
недопоставки ліцензійного програмного забезпечення і погодився повернути кошти
за невстановлене програмне забезпечення в сумі 4860,00 грн.

Вимоги позивача
зводяться до стягнення, зокрема, у вигляді збитків 14520 грн., які необхідно
затратити на встановлення ліцензійної операційної системи для функціонування і
експлуатації 10 комп'ютерів.

Визначення
збитків наведено в ст.22 ЦК України і ст.225 ГК України, які не є тотожними.

Позивач
стягнення збитків і моральної шкоди обгрунтував посиланням на п.4 ч.1 ст.611,
ст.ст.614, 623 ЦК України. Ці норми регулюють правові наслідки порушення
зобов'язання і відповідальність за його порушення та є загальними нормами по
відношенню до спеціальних норм, які регулюють окремі види зобов'язань, зокрема,
купівлю-продаж.

В ч.1 ст.611 ЦК
України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання
внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Главою 54 ЦК
України, якою регулюються правовідносини купівлі-продажу, не передбачено
стягнення збитків та моральної шкоди за порушення умов договору купівлі-продажу
в частині недопоставки товару чи поставки некомплектного товару. Не встановлено
такої відповідальності і договорами, які були укладені сторонами.

Відповідно до
ч.1 ст.670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару,
ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати
передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого
товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за
нього грошової суми.

Згідно з ч.ч.1
і 2 ст.684 ЦК України у разі передання некомплектного товару покупець має право
вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни;
доукомплектування товару в розумний строк. Якщо продавець у розумний строк не
доукомплектував товар, покупець має право за своїм вибором: вимагати заміни
некомплектного товару на комплектний; відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої грошової суми.

Частиною 2
ст.693 ЦК України зазначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої
оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право
вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з
матеріалів справи, відповідач не виконав належним чином договірні
зобов'язання  в частині поставки
ліцензійної операційної системи „WINDOWS” на суму 4860,00 грн. Отже, позивач,
попередньо сплативши вартість цієї ліцензійної операційної системи,  має право згідно із заявленими позовними
вимогами на стягнення на підставі ч.1 ст.670, ч.ч. 1 і 2 ст.684, ч.2 ст.693 ЦК
України саме цієї суми коштів. Отже, в цій частині господарський суд правильно
вирішив спір, хоч неправильно застосував норми матеріального права.

При вирішенні
питання щодо відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції послався на ч.1
ст.1167 ЦК України, яка регулює підстави відповідальності за завдану моральну
шкоду в недоговірних зобов'язаннях. Оскільки спірні правовідносини виникли з
питань порушення умов договору купівлі-продажу, то вони не регулюються  ч.1 ст.1167 ЦК України.

Абзац 5 ч.1
ст.225 ГК України містить пряму вказівку на те, що матеріальна компенсація
моральної шкоди підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом.
Положення ч.1 ст.23 та ч.1 ст.661 ЦК України не можна розуміти так, що особа
має право на відшкодування моральної шкоди в будь-якому випадку порушення її
прав чи невиконання зобов'язань. Моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у
випадках, встановлених законом. Глава 54 ЦК України, яка регулює, зокрема,
правовідносини купівлі-продажу, не передбачає відшкодування моральної шкоди за
невиконання договірних зобов'язань.

Враховуючи
викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині
стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 105 Господарського
процесуального кодексуУкраїни, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну
скаргу Новоград-Волинського економіко-гуманітарногоколеджу задовольнити
частково.

2. Рішення
господарського суду Житомирської області від 22 серпня 2007 року у справі №
2/63"Д" скасувати в частині стягнення моральної шкоди в сумі 1000
грн. та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в частині
стягнення моральної шкоди.

В решті судове
рішення залишити без змін.

3. Справу №
2/63"Д" повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий
суддя

судді::

Іоннікова І. А.

Надруковано 4 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу,

4 - в наряд.