ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

22 січня 2008 р.            Справа 13/360-07

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя С. Тісецький

Секретар судового засідання           Л. Новожилова

Представники :

позивача : не з'явився

відповідача: Климчик С.В.

Місце розгляду справи: приміщення суду, кімн. №1115.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "Авіас" (49044, вул. Гоголя, 15-А, м. Дніпропетровськ, код 32560942) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінавтотранс" (21011, вул. Садова, 10, м. Вінниця, код 23104995) про стягнення 5077,54 грн. заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Посилаючись на виконання своїх зобов'язань позивач просить стягнути з відповідача 5077,54 грн., в тому рахунку 4795,90 грн. боргу, 255,59 грн. інфляційних втрат та 26,05 грн. 3% річних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 14.12.07 та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на те, що сторонами не було укладено і належним чином оформлено договір купівлі-продажу.

Фіксація судового процесу шляхом звукозапису не здійснювалась в зв’язку з неподанням клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу, оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов’язок суду.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази та матеріали справи, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до розхідних накладних №Рнт-005335 від 26.06.06, №Рнт-005361 від 27.06.06 та довіреності ЯМГ №643421 від 01.06.06 позивачем передано, а відповідачем отримано товарно-матеріальні цінності (бензин, дизпаливо) на суму 10295,90 грн.

Відповідач зобов'язання, щодо оплати товару виконав частково провівши розрахунок з позивачем на суму 5500 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 13-19).

16.08.07, позивачем направлена на адресу відповідача претензія №160 з вимогою про сплату суми заборгованості. Однак, вказана претензія, в частині проведення розрахунків на суму 4795,90 грн., відповідачем залишена без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення 217,46 грн. інфляційних втрат та 19,90 грн. 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час позовні вимоги в частині стягнення 38,13 грн. інфляційних втрат та 6,15 грн. 3% річних заявлені безпідставно у зв'язку з їх помилковим обрахуванням.

На день розгляду справи у суді доказів погашення решти боргу відповідачем не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

В силу ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, надавши юридичну оцінку наданим доказам та матеріалам справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню відповідно до чинного законодавства та в межах заявлених вимог частково в сумі 5033,26 грн., в тому рахунку 4795,90 грн. боргу, 217,46 грн. інфляційних втрат та 19,90 грн. 3% річних.

Заперечення відповідача проти позову з посиланням на те, що сторонами не було укладено і належним чином оформлено договір купівлі-продажу не ґрунтуються на законі та судом до уваги не приймаються виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

В силу ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Отже, суд дійшов висновку, що оформлені належним чином накладні (Рнт-005335 від 26.06.06, №Рнт-005361 від 27.06.06), які містять підписи обох сторін та свідчить про передачу матеріальних цінностей позивачем та їх отримання відповідачем, є в даному випадку письмовою формою договору.

Крім того, згідно ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо, відеозапису та іншими доказами.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Як зазначено вище, факт передачі товарно-матеріальних цінностей позивачем та відповідно отримання їх відповідачем, стверджується належним чином оформленими розхідними накладними №Рнт-005335 від 26.06.06, №Рнт-005361 від 27.06.06, довіреністю ЯМГ №643421 від 01.06.06 та частковою оплатою відповідачем товару.

Таким чином, заперечення відповідача, викладені у відзиві позовну заяву, не заслуговують на увагу, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінавтотранс" (21011, вул. Садова, 10, м. Вінниця, код 23104995, інформація про реквізити: р/р 0102 в АКІБ "УкрСиббанк", М. Харків, МФО 351005) 4795,90 грн. (чотири тисячі сімсот дев'яносто п'ять грн. дев'яносто коп.) боргу, 217,46 грн. (двісті сімнадцять грн. сорок шість коп.) інфляційних втрат, 19,90 грн. (дев'ятнадцять грн. дев'яносто коп.) 3% річних, 101,11 грн. (сто одна грн. одинадцять коп.) витрат на державне мито, 116,97 грн. (сто шістнадцять грн. дев'яносто сім коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельної фірми "Авіас" (49044, вул. Гоголя, 15-А, м. Дніпропетровськ, код 32560942, інформація про реквізити: р/р 2526 в ВФ ЗАО КБ "Приватбанк", МФО 302689).

3. У задоволенні позову, в частині стягнення 38,13 грн. інфляційних втрат та 6,15 грн. 3% річних, відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення направити сторонам.

Суддя С. Тісецький

Резолютивну частину рішення оголошено 22.01.2008 р.

Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 24.01.2008 р.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 24 січня 2008 р.