ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2008 р. Справа № 35/528-07

вх. № 11767/5-35

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Сімонова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Лютіков П.С., дов.№ 98 від 03.10.2007 р.,

БенькоС.В., дов.№113 від 26.11.2007 р.;

відповідача - Катасонов Ю.А., Гарькавий В.В.

розглянувши справу за позовом ВАТ "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна"

до ТОВ НВФ "Ферта", м. Харків

про стягнення 345300,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнутиз відповідача на свою користь заборгованість в сумі 345300,00 грн., а також віднести на нього свої витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Перед початком судового засідання представники сторін звернулись до суду із погодженим клопотанням про нездійснення технічної фіксації судового процесу, яке було задоволено судом.

Представники позивача підтримують заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що 22.03.2000 р. між ВАТ «Дніпроспецсталь» та ТОВ Науково-виробнича фірма «Ферта» був укладений договір № 13/К/791 Д(00). Згідно договору ТОВ НВФ «Ферта» прийняла на себе зобов’язання зі створення технічної продукції: розробка, виготовлення та поставка устаткування для неруйнівного контролю поверхні шліфованих прутків.

Призначенням даної установки є автоматична поштучна подача прутків в зону контролю, автоматичне виявлення дефектів поверхні калібровочних прутків і розсортування за групами якості, в залежності від параметрів виявлених дефектів.

Поетапне приймання робіт, передбачених календарним планом, здійснювалось шляхом оформлення актів приймання-передачі технічної продукції (акти №№ 1–5, №№ 8–13). За виконані роботи ВАТ «Дніпроспецсталь» перерахувала кошти у розмірі 316 200,00 грн.

П. 1.2 Договору № 13/К/791 Д(00) передбачав приймання технічної продукції відповідно до Технічного завдання, що є невід’ємною частиною договору (додаток до договору № 2). Відповідно до Технічного завдання вимогами до установки є: швидкість контролю – до 2 м/сек., подача прутків в зону контролю – автоматична, поштучна; розсортування за групами якості «гідний», «брак» – автоматична; виключити ушкодження прутків за проведення контролю тощо. Пункт 5.4 закріплював, що виконавець (НВФ «Ферта») підтверджує, що після введення в експлуатації установки будуть підтверджені всі параметри, закладені в Технічне завдання.

Проте, договір № 13/К/791 Д(00) не був виконаний відповідачем, що, зокрема, підтверджується відсутністю актів приймання-передачі про виконання пунктів 5, 6 календарних планів (додатки до договору № 3 та Додаткова угода № 1 до договору № 13/К/791 Д(00)), кінцевого акту приймання-передачі. Цей факт, зокрема, підтверджується і тим, що не було здійснено остаточного розрахунку з виконавцем, а саме не було сплачено чотирьох тисяч гривень за фактом виконаних робіт.

Після затяжних перемовин та листування між підприємствами, фактично, на виконання договору № 13/К/791 Д(00) був укладений договір № 14/К/501 Д(04) від 03.03.2004 року на пуско-налагодження, метрологічну атестацію і проведення приймально-здавальних випробувань зазначеної установки.

Як вбачається із матеріалів справи, за даним договором відповідач також не виконав своїх зобов’язань. Протокол засідання комісії з приймання в експлуатацію «Установки контролю якості поверхні шліфованих прутків ВТ2-14» на ділянці «серебрянка» калібровочного цеху від 13.09.2006 року, що був складений у присутності представників НВФ «Ферта» містить зауваження, а саме: погане завантаження і вивантаження прутків, прутки не влучають у скануючий пристрій, немає стабільності контролю (при повторному контролі прутки можуть попадати як в «гідні» так і «браковані»); при прийманні металу кожний раз змінюється кількість забракованих і гідних прутків. Тобто установка не відповідає вимогам Технічного завдання. Листом № Ф532 від 14.02.2007 року НВФ «Ферта» гарантувала закінчення всіх робіт в повному обсязі до 31.05.2007 року, а у випадку невиконання своїх договірних зобов’язань НВФ «Ферта» взяло на себе обов’язок повернути ВАТ «Дніпроспецсталь» всі перераховані грошові кошти за договором № 14/К/501 Д(04) від 03.03.2004 року. Останній раз представники ТОВ «Ферта» відвідували ВАТ «Дніпроспецсталь» з метою остаточного виконання робіт в період з 18 по 27 червня 2007 року, однак до сьогоднішнього дня фірма своїх зобов’язань не виконала, порушивши умови обох договорів.

З вимогою повернення коштів ВАТ «Дніпроспецсталь» звернулося до ТОВ НВФ «Ферта» з претензією № 1-61пр. від 26.07.2007 року на суму 345 300,00 грн. (316,200,00 грн. за договором № 13/К/791 Д(00); 29,100,00 грн. за договором № 14/К/501 Д(04)). Вказана претензія відповідачем була залишена без відповіді.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує, що відповідно до актів приймання-передачі продукції № 1 – № 13 виготовлена установка повністю відповідає технічному завданню за договором № 13/К 791 (00) від 22.03.2000 р. на момент передання її позивачу 24.04.2003 р. на відповідальне зберігання. В результаті пошкодження ряду вузлів і деталей установки, нанесені ВАТ «Дніпроспецсталь» при самовільному монтажі, НВФ «Ферта» залишила за собою право зняти гарантії за виконання установкою її функцій і вимагати відшкодування шкоди у відповідності із розділом 4 Паспорта на установку. Враховуючи вимогу позивача НВФ «Ферта» здійснило спробу поновити функціональні можливості установки. В процесі наладки установки силами та за рахунок відповідача була встановлена додаткова причина неможливості виконання установкою своїх функцій внаслідок повного невиконання вимог будзавдання. Для виключення просідання рами, на якій змонтовано установку, позивачем були виконані роботи з монтажу клинів під раму та інші роботи, після яких просідання рами було призупинене.

Відповідач стверджує, що комісії з проведення приймально-здавальних іспитів установки не створювалось, така комісія затверджена одночасно із затвердженням програми приймально-здавальних іспитів тільки 04.09.2006 р. За результатами іспитів відбулось засідання комісії і замість протоколу засідання комісії по приймально-здавальним іспитам установки був складений «Протокол засідання комісії з приймання в експлуатацію установки ВТ2-14». Такий протокол відповідач не підписував. Відповідач стверджує, що жодних зауважень у письмовій формі НВФ «Ферта» не отримувала.

Договір № 14/К501 Д (04) діє до повного його виконання, оскільки ВАТ «Дніпроспецсталь» не підтвердило свою згоду на пропозицією про продовження строків виконання роботи за договором – не оформило додаткової угоди до договору № 14/К/501Д (04). Крім того, ВАТ «Дніпроспецсталь» порушило ст. 994 Цивільного кодексу України, та умови укладеної зберігальної записки оскільки НВФ «Ферта» не давала згоду позивачу на користування установкою ВТ2-14.

Розглянувши наявні в справі матеріали, оцінивши доводи позивача суд вважає, що позивач правомірно здійснив монтаж установки, оскільки договір № 13/К/791Д (00) і Технічне завдання не містило жодних вказівок на порядок проведення монтажу і обов’язкову присутність представників виконавця. Крім того, ні Технічним завданням, ні договором не відображено як неправильність монтажу може вплинути на дієздатність установки.

Відповідач не може надати жодних доказів відправки чи передання паспорту на установку (реєстр відправлених листів, опис, поштова квитанція тощо). Це свідчить про те, що ВАТ «Дніпроспецсталь» не могло знати, а ні на момент укладання договору, а ні на момент монтажу про підстави скасування гарантій і наявність особливих умов монтажу, передбачених паспортом. Крім того, передання Паспорту і експлуатаційної документації відповідно до п. 3.3. календарного плану (додаток № 3 до договору № 14/К501 Д (04) від 03.03.2004 р.) передбачено після закінчення всіх робіт за договором.

Згідно п. 3.3. договору № 14/К501 Д(04) установка вважається такою, що пройшла випробування після наробітки 72 годин без відказів у роботі. Проте, як вбачається із матеріалів справи, 13.09.2006 року при прийманні установки у присутності членів комісії установка більше 1 години не працювала (відбувались відмови дефектоскопів). Окрім цього при проведенні випробувань установка кожного разу показувала негативні результати незалежно від того із застосуванням яких зразків здійснювалось налагодження дефектоскопів (зразків, виготовлених відповідачем (НПФ «Ферта»), атестованих зразків чи прутків зі штучними і природними дефектами параметри яких свідомо перевищували параметри технічного завдання) установка кожного разу показувала різні результати контролю, без будь-якої стабільності. Еталони і прутки з дефектами, потрапляли то – в карман «придатне», то – в карман «брак», а прутки без дефектів або з менш допустимими дефектами потрапляли в брак, що підтверджували результати металографічних досліджень.

Ч.1 ст. 268 Господарського кодексу України встановлює, що якість товарів, що поставляється повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не зазначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 Господарського кодексу України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, – вимагати повернення сплаченої суми.

Відповідно до календарного плану до договору № 14/К501Д (04) (Додаток № 3 до договору) строк виконання шефмонтажу та пусконалагоджувальних робіт становить 20 днів після передплати 50 % загальної вартості робіт за договором. Передплата була здійснена 30.09.2004 року. Тобто, роботи за пунктом 1 календарного плану повинні були завершитися 20.10.2004 року. Однак НВФ «Ферта», порушивши строки, не виконала умови договору № 14/К501Д (04), що підтверджується відсутністю кінцевого акту приймання-передачі.

На прохання відповідача термін закінчення робіт неодноразово відсовувався. Листом Ф532 від 14.02.2007 року виконавець за договором взяв на себе обов’язок остаточно виконати роботу до 31 травня 2007 року. З метою завершення пусконалагоджувальних робіт, проведення приймально-здавальних іспитів та метрологічної атестації пристрою в останнє представники «Ферта» відвідали завод в період з 18 по 27 червня 2007. Не виконавши своїх зобов’язань, представники фірми залишили підприємство. ВАТ «Дніпроспецсталь» 26 липня 2007 року направило на адресу відповідача претензійну заяву, яка була залишена без відповіді.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Посилання відповідача на те, що позивачем були порушені умови укладеної зберігальної записки є необґрунтованими, оскільки вказана записка не може розглядатися як підстава виникнення правовідносин зберігання і як наслідок на неї не може поширюватися положення Цивільного кодексу України щодо зберігання, більш того, зберігальна записки укладена із порушенням норм діючого на той момент цивільного законодавства. Зокрема, зберігальна записка не містить номеру, дати і місця її укладання; не скріплена печатками підприємств, як з боку позивача так і з боку відповідача. З боку позивача, підпис скріплений печаткою структурного підрозділу (цеху Кіпка), якою не посвідчуються договори та угоди укладені ВАТ «Дніпроспецсталь».

Зберігальна записка є внутрішнім документом сторін договору поставки, вона може лише підтверджувати факт прийому-передачі і по своїй суті не може розглядатися як самостійний цивільно-правовий договір, зокрема договір зберігання (схову).

Таким чином, вказана записка не містить істотних умов, не є підставою для виникнення правовідносин зберігання, не покладає на сторони будь-яких прав та обов’язків та не підпадає під дію норм Цивільного кодексу (щодо договору схову).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному об"ємі. Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на відповідача.

Керуючись ст. ст. 47, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Ферта», (61170, м. Харків, вул. Блюхера, 24-Б, кв. 32, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А. М. Кузьміна» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 81, р/р 96 у філії ВАТ «Державний експортно-імпортний Банк України», МФО 313979, ) суму у розмірі 345 300,00 грн. (316200,00 грн. за договором № 13/К/791Д(00) від 22.03.2000 р.; 29100,00 грн. за договором № 14/К/501Д(04) від 03.03.2004 р.), державне мито у розмірі 3453,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 11.02.08р.

Суддя Швед Е.Ю.