ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.08 р.                     Справа № 17/240

Позивач: Державне підприємство “Бердянський морський торговельний порт” м. Бердянськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерсервіс” м. Донецьк

3-я особа: Бердянська об’єднана державна податкова інспекція Запорізької області м. Бердянськ

про стягнення 126 552,00 грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Харченко В.Є. – юр.

відповідача: Хворостяний О.В. – за дов.

3-ї особи: Калініченко В.В. – нач. юр. від.

Державне підприємство “Бердянський морський торговельний порт” звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерсервіс” заборгованості з оплати наданих у лютому, квітні 2005р. послуг з перевалки глини на теплоходи “Бельмопан”, “Филипос”, “Тегусигальпа” згідно договору №15 “К” від 31.01.2005р. на перевалку та транспортне-експедиторське обслуговування на експорт глини навалом та каоліну в біг-бегах у сумі 126 552,00 грн.

Заявою від 17.10.2005р. позивач уточнив (зменшив) позовні вимоги і у зв’язку з частковою оплатою відповідачем рахунку №1508 від 22.04.05р. у сумі 416,54грн. (по теплоходу “Бельмопан”, рейс 22.04.2005р.) наполягає на стягненні з відповідача заборгованість з ПДВ в сумі 126 135,46грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.10.2005р. позовні вимоги ДП “Бердянський морський торговельний порт” були задоволені частково у сумі 10 712грн. 77коп. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.01.2006р. рішення господарського суду від 24.10.2005р. було скасоване в частині задоволення позовних вимог у сумі 10 712,77 грн. та відмовлено позивачу в позові про стягнення з відповідача суми 126 135грн. 46коп. по оплаті виконаних послуг з перевалки глини на теплоходи “Бельмопан”, “Филипос”, “Тегусигальпа” у лютому та квітні 2005р.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2006р. рішення господарського суду Донецької області від 24.10.2005р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.01.2006р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Під час нового розгляду справи заявою від 03.08.2006р. № 129/40-юр з посиланням на продовження надання послуг відповідачеві протягом травня – серпня та грудня 2005р. відповідно до договору №15 “К” від 31.01.05р. позивач збільшив розмір позовних вимог на 414 455грн. 32коп. та наполягає на стягненні з ТОВ “Інтерсервіс” 540 590,78грн. заборгованості по оплаті виконаних послуг з перевалки глини на теплоходи “Бельмопан”, “Филипос”, “Тегусигальпа”, “Корозал”, “Мед Глори”, “Памир Озглу”, “Толедо”, “Оана” у лютому, у період з квітня по серпень та у грудні 2005р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.09.2006р., залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.11.2006р., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2007р. рішення господарського суду Донецької області від 15.09.2006р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 06.11.2006р. скасовано та справу передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.07р. за ініціативою суду до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучена Бердянська об’єднана державна податкова інспекція Запорізької області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.04.2007р., залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.08.2007р., позовні вимоги задоволено та постановлено стягнути з ТОВ “Інтерсервіс” на користь ДП “Бердянський морський торговельний порт” заборгованість у сумі 540 590грн. 78коп. по оплаті виконаних послуг з перевалки глини на теплоходи “Бельмопан”, “Филипос”, “Тегусигальпа” у лютому та квітні 2005р., витрати по сплаті держмита у сумі 5 405грн. 90коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Постановою Верховного суду України від 09.10.2007р. з огляду на те, що “суди першої та касаційної інстанції не звернули уваги на п.1.14 ст.1, п.п.3.1.2 та 3.1.3 ст. 3, п. 6.2. ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” у новій редакції, що призвело до ухвалення незаконних рішень”, постанова Вищого господарського суду України від 07.08.2007р. та рішення господарського суду Донецької області від 25.04.2007р. скасовані і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позову позивач посилається на:

- умови договору №15 “К” від 31.01.05р. про організацію та здійснення операцій з перевалки і транспортно-експедиторському обслуговуванню на експорт глини навалом та каоліну в біг-бегах;

- несплату відповідачем ПДВ за ставкою 20% по виставленим рахункам за надані портом послуги;

- здійснення портом операцій по наданню відповідних послуг на митній території України українському суб’єкту господарської діяльності, у зв’язку чим експорту відповідної послуги за даною операцією здійснено не було, а також на те, що:

- місцем надання послуг з перевалки експортного вантажу (навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види робіт) є митна територія України, а тому вартість цих послуги є об’єктом оподаткування ПДВ за ставкою 20%;

- послуги по перевантаженню вантажів з інших видів транспорту на судно і у зворотньому напрямку супутніми є для експортера - отримувача екземпляра ВМД, а не для експедитора, для якого ці послуги - його основна діяльність і тому не є супутніми;

- тільки експортер вантажу має право при експорті товарів і супутніх експорту послуг на застосування ПДВ за ставкою 0%;

- вартість супутніх експорту товарів послуг має в обов’язковому порядку включатись відповідно до норм митного законодавства до митної вартості товарів, що експортуються;

- об’єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що до моменту навантаження вантажу на судна закордонного плавання позивач отримує оформлене на підставі вантажної митної декларації доручення на навантаження, з якого вбачається, що вантаж призначений для експорту, а послуги порту є супутніми експорту такого товару. За думкою відповідача для застосування ПДВ за ставкою 0% необхідно 2 умови:

-          послуги мають бути супутніми експорту товарів;

-          вартість таких послуг має бути включена до митної вартості товарів, що експортуються.

У даному випадку ці дві умови дотримані, а тому надані портом послуги мають оподатковуватись за ставкою 0%.

Бердянська об’єднана державна податкова інспекція Запорізької області підтримала вимоги позивача, вважає їх обґрунтованими, законними та посилається на те, що:

- позивач виконує роботи по організації виконання операцій по перевалці та транспортно-експедиторському обслуговуванню відвантаженої продукції на митній території України і ці виконані роботи не призначені для використання безпосереднім споживачем цих послуг за межами митної території України, тому підлягають оподаткуванню за ставкою 20% відповідно до п.п.6.1.1 п.6.1 ст.6 Закону “Про ПДВ”;

- відповідно до п.п.6.2.2 п.6.2 ст.6 зазначеного Закону за нульовою ставкою оподатковуються операції з продажу робіт (послуг), призначених для використання та споживання за межами митної території України.

Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами і 3-ю особою чинного законодавства щодо оподаткування ПДВ операцій з перевалки експортного вантажу (навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та ніші аналогічні види робіт). Порт і податкова служба наполягають на тому, що послуги порту надаються в межах України українському суб’єкту господарської діяльності, вони не експортуються за межі митної території України, а тому підлягають оподаткуванню за ставкою 20%. Відповідач дотримується іншої точки зору і наполягає на тому, що послуги порту є супутніми експорту товарів, вони включені до митної вартості товарів, що експортуються і повинні оподатковуватись за ставкою 0%.

Розгляд справи закінчено 07.02.2008р.

Для підготовки і оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалася перерва спочатку до 10-30год. 11.02.2008р., потім до 11-30год. 18.02.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Між ДП “Бердянський морський торговельний порт” (“порт”) та ТОВ “Інтерсервіс” (“експедитор”) 31.01.2005р. укладено договір №15 “К” на перевалку та транспортно-експедиторське обслуговування на експорт глини навалом та каоліну в біг-бегах. Строк дію договору - до 31.12.05р. Сторонами було укладено додаткові угоди до вказаного договору: №1 від 31.01.05р. та №2 від 29.03.05р.

Згідно договору №15 “К” від 31.01.2005р. позивач прийняв на себе зобов'язання за довіреністю “експедитора” здійснювати розкредитування залізничних перевізних документів на вагони, які прибули з вантажем, своїми штампами і за рахунок “експедитора”, проводити документальний облік у відповідності до діючих правил по переробці вантажу, оформлення всіх документів, передбачених при експортних відправках, навантаження суден згідно діючої в порту технології.

Розділом 4 Договору позивач та відповідач визначили ставки за послуги з перевалки та транспортно-експедиторського обслуговування вантажу: глини навалом та каоліну в біг-бегах (акордна ставка, плата за зберігання вантажу на складі порту та ін.), відвантаження на умовах CIF, EXW, FOB, FSA. Ставки були визначені виходячи із ставок "Збірника тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України" (затвердженого Наказом Мінтрансу України від 31.10.1995р. N392, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.1995р. за N476/1012, з урахуванням наступних змін, надалі – “Збірник тарифів”).

В пункті 4.12 Договору сторони обумовили, що ставки за послуги по Договору зазначені без врахування ПДВ, який нараховується при виставленні рахунків відповідно до діючого законодавства.

Пункт 4.12 Договору узгоджувався з пунктом 4 “Загальних вказівок” Збірника тарифів, відповідно до якого тарифи встановлені без урахування ПДВ.

Позивач у лютому та квітні 2005р. надав відповідачу послуги по транспортно-експедиторському обслуговуванню, зокрема забезпечив збереження вантажу, розстановку вагонів силами та засобами порту, зачистку вагонів після вивантаження вантажу, зачистку складських приміщень, розкайловку вантажу, який змерзся у вагоні та здійснив навантаження експортної глини на теплоходи “Бельмопан”, “Филипос” та “Тегусигальпа”, у зв’язку з чим пред’явив відповідачу для оплати рахунки на загальну суму 756 812,80 грн. (в тому числі 20% ПДВ), які відповідач оплатив частково у розмірі 630 677,34грн. (630 260,80 грн. + 416,54грн., що підтверджується виписками банку зокрема за 15.04.05р., 20.04.05р., 28.04.05р., 29.04.05р., 06.05.05р., 10.05.05р.). Від сплати вартості послуг в частині нарахованого у розмірі 20 % податку на додану вартість в сумі 126 135,46грн. відповідач відмовився.

У зв’язку з несплатою нарахованого ПДВ за ставкою 20% 30.05.05р. ДП “Бердянський морський торговельний порт” направив на адресу відповідача претензію №2пр/4/178 про сплату заборгованості у розмірі 126 552,00грн.

ТОВ “Інтерсервіс” претензію не визнав і у своїй відповіді пояснив, що послуги порту по переробці вантажу та його складуванню входять до митної вартості товару і у відповідності до п.6.2 ст.6 Закону “Про ПДВ” мають обкладатися податком на додану вартість за ставкою 0% та запропонував для рішення цього питання звернутися в господарський суд.

Протягом травня – серпня та у грудні 2005р. позивач на виконання договору надав відповідачу послуги по транспортно-експедиторському обслуговуванню (забезпечення збереження вантажу, розстановка вагонів силами та засобами порту, зачистка вагонів після вивантаження вантажу, зачистка складських приміщень), здійснив навантаження експортної глини на теплоходи: “Бельмопан”, “Тегусигальпа”, “Корозал”, “Мед Глори”, “Памир Озглу”, “Толедо” та “Оана” і виставив рахунки на загальну суму 2 682 672,93 грн. (в тому числі 20% ПДВ), які відповідач оплатив також частково, а саме: сплатив 2 268 217,61 грн. (що підтверджується виписками банку), а у сплаті 20% ПДВ в розмірі 414 455,32 грн. відмовив.

Загальна сума несплати становить 540 590,78 грн. Ця сума є нарахованим податком на додану вартість на послуги порту за ставкою 20 %.

31.12.04р. між ВАТ “Часовоярський вогнетривкий комбінат” та компанією “В.V. West Est Chemical Trading LTD” укладено контракт за №ВV –2005 про купівлю-продаж вогнетривкої глини для виробництва грубої кераміки, із визначенням поставки товару на умовах FCA (франко-перевізник) станція Часів-Яр. Строк дії договору – до 31.01.05р.

17.12.03р. між ВАТ “Дружківське рудоуправління” та В.V. West Est Chemical Trading LTD” укладено контракт за №ВV – 196/03/015-4 на купівлю-продаж товарів у 2004р.

01.04.04р. між В.V. West Est Chemical Trading LTD” (“замовник”) (м. Ларнака, Кіпр) та ТОВ “Інтерсервіс” (“експедитор”) (м. Донецьк, Україна) укладено контракт транспортного експедирування, строк дії договору – до 31.12.04р. Зміненням №1 від 27.12.04р. до зазначеного контракту, строк його дії продовжено до 31.12.05р.

Цим контрактом на відповідача було покладено організування доставки глини від пункту проведення митних процедур до пункту за межами державного кордону України (Італія, Іспанія, Турція) через порти України, в тому числі організацію робіт по вивантаженню вантажу з вагонів, розміщенню, складуванню, збереженню та перевалки вантажу, відвантаження у судно.

Згідно з п.п.3.2.2. п.3.2. “Порядку здійснення митного контролю за переміщенням через митний кордон України товарів та інших предметів з використанням морського, річкового й поромного видів транспорту”, затвердженого наказом Державної митної служби №678 від 17.09.04р. до початку навантаження на судна закордонного плавання експортної глини митному органу було подано доручення на відправлення експортних товарів, які були оформлені на підставі вантажних митних декларацій (111000001/5/001148, 111000001/5/001207, 111000001/5/001208, 111000001/5/001781, 111000001/5/002277, 111000001/5/002195) та з яких вбачається що вантаж призначений для експорту.

Відповідно до інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби №307 від 09.07.97р. при вивезенні товарів з митної території України їх митна вартість визначається шляхом приведення фактурної вартості у відповідності до бази цін FOB – український порт, DAF – кордон України (пункт призначення на митному кордоні України) або CIР – пункт призначення на митному кордоні України. При цьому, якщо товари продано на умовах, які свідчать, що поставка здійснюється в пункт відвантаження, розташований на митній території України, то до фактурної вартості додаються витрати на доставку вантажу до моменту перетину митного кордону України.

Згідно графи 20 ВМД поданих позивачеві зазначено, що товари подано на умовах (FOВ порт Бердянськ), які свідчать, що поставка здійснюється в пункт відвантаження, розташований на митній території України.

Згідно вантажних митних декларацій №№700030000/5/002195 та 700030000/5/001781 (п.42, 45) митна вартість товару перевищує фактурну вартість товару.

Зважаючи на те, що:

Судом встановлено і позивачем не заперечується, що портом виставлено рахунки для оплати послуг, наданих відносно вантажу, який експортувався.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність”, транспортно-експедиторська послуга – це робота, що безпосередньо пов’язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

31.03.05р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005р.” та деяких інших законодавчих актів України” №2505-ІV від 25.03.05р., яким внесено зміни до Закону України “Про податок на додану вартість”.

Ст.3 Закону “Про ПДВ” передбачено, що об’єктом оподаткування є операції платників податку з вивезення товарів (супутніх послуг) в режимі експорту або реекспорту.

Пунктом 6.1. ст.6 Закону “Про ПДВ” встановлено, що об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Відповідно п.6.2 ст.6 Закону “Про ПДВ” при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить “0” відсотків до бази оподаткування.

Згідно п.1.14 Закону “Про ПДВ” супутні послуги – це послуги, вартість яких включається відповідно до норм митного законодавства до митної вартості товарів, що експортуються або імпортуються.

Відповідно ст.194 Митного Кодексу України, експорт – це митний режим, відповідно до якого товари вивозяться за межі митної території України для вільного обігу без зобов’язання їх повернення на цю територію та без встановлення умов їх використання за межами митної території України.

Відповідно до абзацу 28 ст.1 Митного Кодексу України під переміщенням товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях розуміється переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов’язаних з ввозом товарів на митну територію України, вивозом товарів за межі митної території України чи переміщенням їх митною територією України транзитом.

Статтею 274 Митного кодексу України встановлено, що до митної вартості товарів, що вивозяться (експортуються) також включаються фактичні витрати, якщо вони не були до неї включені, а саме на навантаження, вивантаження, перевантаження, транспортування та страхування до пункту перетинання митного кордону України.

Послуги порту, які надавалися відповідачеві у лютому, квітні 2005р., протягом травня – серпня і у грудні 2005р. містять всі ознаки супутніх експорту товарів послуг, які відповідно до п.6.2 ст.6 Закону “Про ПДВ” оподатковуються за нульовою ставкою.

За таких обставин господарський суд дійшов до висновку, що позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного і керуючись Законом України “Про податок на додану вартість” (із змінами, внесеними Законом України №2505-ІV від 25.03.05р.), ст.ст. 194, 274 Митного кодексу України, ч.1 ст.1 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність”, ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства “Бердянський морський торговельний порт” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтерсервіс” про стягнення 540 590,78 грн. заборгованості по оплаті виконаних послуг з перевалки глини на теплоходи “Бельмопан”, “Филипос”, “Тегусигальпа”, “Корозал”, “Мед Глори”, “Памир Озглу”, “Толедо” та “Оана” у 2005р. відповідно договору №15 “К” від 31.01.2005р. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1 – 3-й особі.

Виконала:

Тел.381-91-18