ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"16" грудня 2008 р.

Справа № 9/263

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №9/263

за позовом: селянського фермерського господарства "Гордієнка С.А.", Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Богданівка

до відповідача: Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Кіровоградська область, смт. Новоархангельськ

про визнання договору оренди землі поновленим

Представники сторін:

від позивача - Дуцар Р.О., довіреність б/н від 05.11.2008 р., представник;

від відповідача - участі не брав.

Селянським фермерським господарством "Гордієнка С.А." подано позов до Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області, який з урахуванням заяви від 09.12.2008 року містить вимоги наступного змісту - визнати договір оренди землі площею 231,69 га ріллі, яка розташована на території Мартинівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, укладений між селянським фермерським господарством "Гордієнка С.А." та Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 30.01.2003 року строком на 5 років поновленим на тих самих умовах і на той самий строк.

В судовому засіданні 25.11.2008 року та 09.12.2008 року на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарським судом оголошувалась перерва відповідно до 09.12.2008 року та 16.12.2008 року.

Представник позивача в судовому засіданні 16.12.2008 року позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позивач не звертався до Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області з письмовою заявою про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Приписи ст.ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією і усі суб’єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Господарським судом встановлено, що 30.01.2003 року між Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (Орендодавець) та селянським фермерським господарством "Гордієнка С.А." (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки.

Згідно п. 1. вказаного договору Орендодавець на підставі розпорядження Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області №19-р від 23.01.2003 року передає, а Орендар набуває право на оренду земельної ділянки, яка розташована на території Мартинівської сільської ради із земель запасу площею 231,69 га ріллі.

Положеннями п. 2.1. цього договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що він укладається терміном на 5 років, починаючи з дати його державної реєстрації; при бажанні поновити договір на новий термін зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення; термін дії договору закінчується 15.11.2007 року.

Договір зареєстровано у Новоархангельській районній державній адміністрації Кіровоградської області, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 18.03.2003 року за №35.

Отже, право користування земельною ділянкою відповідно до цього договору закінчилося у позивача 15.11.2007 року.

За умовами пункту 3.2. договору від 30.01.2003 року Орендар зобов'язаний у належному стані повернути Орендодавцеві земельну ділянку після закінчення строку оренди.

Однак, після закінчення строку дії договору від 30.01.2003 року селянське фермерське господарство "Гордієнка С.А." продовжує користуватися земельною ділянкою.

08.01.2008 року позивач звернувся до Новоархангельської районної державної адміністрації із заявою з проханням надати селянському фермерському господарству "Гордієнка С.А." в оренду на 10 років земельну ділянку площею 231,69 га ріллі із земель запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мартинівської сільської ради.

Листом №12-27/4 від 20.03.2008 року Новоархангельська районна державна адміністрація повідомила позивача про закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 30.01.2003 року та відсутність наміру його продовжувати у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка буде надана громадянам села Мартинівка для ведення особистого селянського господарства.

З огляду на викладене, позивач просить суд поновити договір оренди земельної ділянки площею 231,69 га ріллі, яка розташована на території Мартинівської сільської ради із земель запасу, укладений 30.01.2003 року на тих самих умовах і на той самий строк, посилаючись на те, що він продовжує орендувати спірну земельну ділянку.

Вирішуючи даний спір, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ч. 2 ст. 759 та ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди), а відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 6 статті 93 Земельного кодексу України також передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" (надалі - Закон), строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

В силу ч. 1 ст. 31 Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Щодо поновлення договору оренди земельної ділянки Закон України "Про оренду землі" містить положення, які не є тотожними відповідним нормам Цивільного та Господарського кодексу України.

Так, стаття 33 Закону передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Тобто цією нормою не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (надалі - Закон) до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

В силу ст. 5 Закону на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення місцевої державної адміністрації, яка розпоряджається землями державної власності, є прийняття розпорядження.

Отже, необхідною умовою укладення та поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу виконавчої влади.

Господарський суд враховує, що в силу пункту 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою площею 231,69 га ріллі, яка розташована на території Мартинівської сільської ради за межами населеного пункту здійснює Новоархангельська районна державна адміністрація.

Як встановлено в судовому засіданні, розпорядження щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 30.01.2003 року між Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та селянським фермерським господарством "Гордієнка С.А.", на той самий строк і на тих самих умовах, Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області не видавалось.

Зважаючи на викладене, господарський суд прийшов до висновку про те, що за відсутності розпорядження Новоархангельської районної державної адміністрації про поновлення спірного договору оренди земельної ділянки, позов про поновлення зазначеного договору не підлягає задоволенню.

За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

О.Б. Шевчук

Дата підписання рішення - 17.12.2008 р.