донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.02.2008 р.                                                              справа №23/257

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Дзюби О.М.

суддів

Акулової Н.В. , Гези Т.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Рибальченко Д.В. (довіреність №14-211д від 01.11.2007р.),

від відповідача:

третя особа:

не з*явився

не з*явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства „Петровський завод вугільного машинобудування” м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

12.12.2007 року

по справі

№23/257 (Забарющий М.І.)

за позовом

Державного підприємства „Свердловантрацит” м.Свердловськ Луганської області

до

третя особа

Державного підприємства „Петровський завод вугільного машинобудування” м.Донецьк

Міністерство вугільної промисловості України м.Київ

про

стягнення 10 953, 83 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Державне підприємство „Свердловантрацит” м.Свердловськ Луганської області (далі ДП „Свердловантрацит”), звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до відповідача –Державного підприємства „Петровський завод вугільного машинобудування” м.Донецьк (далі ДП „Петровський завод вугільного машинобудування”) про стягнення пені у сумі 10953,83грн.

Під час розгляду справи, позивач на підставі статті 22 ГПК України збільшив свої позовні вимоги та наполягав на стягненні з відповідача пені у сумі 17343,57грн.

Ухвалою у справі від 22.11.2007р. суд за клопотанням відповідача залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору –Міністерство вугільної промисловості України.

Рішенням від 12.12.2007року господарський суд Донецької області (суддя Забарющий М.І.) позовні вимоги задовольнив частково, стягнувши з відповідача пеню у сумі 17115,37грн. за період з 04.08.2007р. по 18.10.2007р. В решті вимог відмовив, у зв'язку з необґрунтованістю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати частково. Прийняти нове рішення, посилаючись на те, що пеня повинна нараховуватися на суму недоставленої продукції - гумовотканевою важкогорючою стрічкою вартістю 409090,40грн., тому погоджується із пенею за період з 06.08.2007р. по 19.10.2007р. у сумі 6545грн.45коп.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача у судове засідання двічі не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час і місце судового засідання, втім, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника відповідача, оскільки наявних матеріалів достатньо для розгляду справи

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

На підставі результатів торгів, проведених у Міністерстві вугільної промисловості України м.Київ 14.03.2007р., між ДП „Свердловантрацит” (позивач у справі) та ДП „Петровський завод вугільного машинобудування” (відповідач) був укладений договір №02-01/1-59 від 04.04.2007р., згідно якого, пункт 3.1, ДП „Петровський завод вугільного машинобудування” зобов'язалося поставити ДП „Свердловантрацит” стрічковий конвеєр 2Л80П-01 за ціною 1086690грн. (а.с.18).

Як видно із специфікації до договору, стрічковий конвеєр іде у комплекті з гумовотканевою важкогорючою стрічкою шириною 800мм (а.с.22). Пунктом поставки товару є шахта Довжанська - Капітальна (4.1.1 договору).

Відповідно до умов договору, доставка продукції здійснюється на умовах DDP (склад платника-позивач) за правилами Інкотермс-2000 протягом 30 календарних днів після одержання 100% попередньої оплати за товар.

Позивач свої обов'язки щодо 100% передоплати продукції виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №3 від 01.06.2007р., №9322 та №9323 від 04.07.2007р. (а.с.24,25,26).

Як видно із матеріалів справи, стрічковий конвеєр відповідно до специфікації був прийнятий платником у повному комплекті 19.10.2007року, про що свідчить акт прийому-передачі, підписаний сторонами без зауважень та скріплений печатками. (а.с.48).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Приймаючи до уваги, що доставка продукції здійснюється протягом 30 календарних днів після одержання 100% попередньої оплати за товар. Як видно із матеріалів справи, остання передоплата була здійснена –04.07.2007р., отже, граничний строк поставки є 03.08.2007року.

За таких обставин, прострочка поставки продукції виникла з 04.08.2007р. по 18.10.2007р. (включно).

Предметом позову є вимоги про стягнення пені за неналежне виконання обов'язків відповідача по договору, а саме, стягнення пені за несвоєчасну поставку товару у сумі 17343,57грн.

В даному випадку, відповідач несвоєчасно виконав свої обов'язки, тому відповідно до пункту 10.1 договору у разі несвоєчасної поставки товару згідно п.4.1 договору відповідач повинен сплатити пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від суми непостачання або недопостачання за кожний день прострочення поставки товару.

Позивачем нарахована пеня за період з 04.08.2007р. по 19.10.2007р. (76 днів) у сумі 17343,57грн. Суд першої інстанції самостійно уточнив період нарахування пені з 04.08.2007р по 18.10.2007р., яка скала суму 17115,37грн., та задовольнив.

Відповідач вважає, що пеня повинна бути нарахована від вартості недопостачання товару - гумовотканевої важкогорючої стрічки вартістю 409090,40грн., за період з 06.08.2007р. по 19.10.2007р., яка складатиме розмір 6545,45грн.

Дані твердження не приймаються до уваги, оскільки стрічковий конвеєр 2Л80П-01L-800м є єдиним комплектом.

Відповідно до ст.270 ГК України комплект – це сукупність певних деталей, вузлів, самостійних виробів або інших предметів, передбачених нормативно-технічною документацією, згідно з якою всі вони мають складати одне ціле. Дотримання постачальником умов договору щодо комплектності має велике значення для забезпечення можливості використання товарів за прямим призначенням. Також, згідно ч.1 ст.188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ). Правове значення виділення складної речі у вигляді самостійного виду полягає в тому, що сукупність речей, які входять до її складу, визначаються однією річчю. За правочином, об'єктом якого є складна річ, повинні бути передані всі речі, які входять до її складу.

Отже, стрічковий конвеєр 2Л80П-01 є комплектом складної річчі. Крім того, договір не містить умов поставки конвеєру окремими запчастинами у підтвердження чого свідчить акт прийому-передачі від 19.10.2007року. Актом прийому-передачі від 19.10.2007року стрічковий конвеєр 2Л80П-01 в комплекті з гумовотканевою важкогорючою стрічкою 800м переданий відповідачем - ДП „Петровський завод вугільного машинобудування”, платнику - ДП „Свердловантрацит”, вантажоодержувачем - шахта Довжанська –Капітальна відповідно до розділу 4 договору від 04.04.2007р. (а.с.48).

Крім того, в апеляційній інстанції позивач повідомив, що відповідачем 14.02.2008р. була перерахована сума 17402,97грн., у підтвердження чого ним наданий банківський документ (приєднаний до матеріалів справи). Факт погашення відповідачем спірної суми, судова колегія не приймає, оскільки перерахування грошових коштів на рахунок позивача було здійснено після прийняття судового рішення.

Враховуючи викладене, підстав для скасування рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2007року у справі №23/257 не має. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.33,43,49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Петровський завод вугільного машинобудування” м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2007р. у справі №23/257 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2007р. у справі №23/257 - залишити без змін.

Головуючий          О.М. Дзюба

Судді:          Н.В. Акулова

Т.Д. Геза

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС