ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.02.2008

Справа №2-24/15488-2007А

За адміністративним позовом – ВАТ «Меблі» (АР Крим, м. Сімферополь,вул..Грибоєдова,39)

До відповідача - ДПІ в м. Сімферополь (м.Сімферополь, вул. М.Залкі,19)

Про визнання нечинним рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Ковальов С.С., представник, дов у справі, Мананкова В.В., адвокат, посвідчення.

Від відповідача – Нечаєва Н.О., ст. держ.подат.інспектор, посвідчення.

Обставини справи:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання недійсним рішення ДПІ в м. Сімферополі № від 01.08.2007р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 83393,05грн. за порушення Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм по регулюванню обігу готівки» № 43695 від 12.06.1995р.

У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просить визнати нечинним рішення ДПІ в м. Сімферополь № від 23.03.2007р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 83393,05грн.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами, викладеними у відзиві на позов (а.с. 19-20)

В процесі розгляду справи в якості свідків були викликані та допитані інспектори-ревізори відділу оперативних перевірок ДПА в АР Крим Гладкий П.В. та Жеребцов А.Г.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

ВАТ «Меблі» зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності-юридична особа та узято податковий облік в ДПІ в м. Сімферополь.

19.07.2007р. працівниками ДПА в АР Крим була проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу на ринку філії № 11 ВАТ «Меблі», розташованому в м. Євпаторії, вул.Дм.Ульянова,1, який належить ВАТ «Меблі».

Одним з порушень в результаті перевірки була встановлена відсутність за період з 04.07.2007р по 18.07.2007р. запису у розділі 2 Книги обліку розрахункових операцій «Облік руху готівки» про оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 16678,61грн., чим порушений абз.3 п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженої Постановою НБУ № 637 від 15.12.2004р. ( із змінами та доповненнями) , про що складено акт № 00286401030170 від 19.07.2007р.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Сімферополь винесла рішення № від 01.08.2007 р., яким до ВАТ «Меблі» були застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 83393,05грн. на підставі абз.3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм по регулюванню обігу готівки» № 43695 від 12.06.1995р.

Позивач не погодившись з винесеним рішенням оскаржив його в адміністративному порядку до ДПА в АР Крим, однак скарга задоволена частково, а рішення ДПІ в м. Сімферополь № від 01.08.2007р. залишено без змін.

В зв’язку з чим ВАТ «Меблі» звернувся до суду та просить визнати нечинним рішення ДПІ № від 01.08.2007р. про застосування штрафних санкцій у сумі 83393,05грн.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Відповідно до п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженої Постановою НБУ № 637 від 15.12.2004р. ( із змінами та доповненнями) (далі – Положення) встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватись. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

В акті перевірки від 19.07.2007р. вказано, що в книзі обліку розрахункових операцій           в розділі 2 «Облік руху готівки» не відображений рух готівки за період з 04.07.2007р. по 19.07.2007р. Акт перевірки підписаний бухгалтером-касиром філії № 11 ВАТ «Меблі» Яцик Т.О. без заперечень.

У поясненні до акту від 19.07.2007р. бухгалтер-касир Яцик Т.О. підтвердила, що не заповнювала розділ 2 КОРО в період з 04.07.2007р по 19.07.2007р. в зв’язку з тим, що здавала квартальні звіти та приймала участь у судових засіданнях.

У судовому засіданні була досліджена Книга обліку розрахункових операцій № 1, що зареєстрована в ДПІ в м. Євпаторії 22.12.2006р., в якій в розділі 1 «Фіскальні звітні чекі» підклеєні Z-звіти, а у розділі 2 «Облік руху готівки» відсутній запис з 04.07.2007р по день перевірки -19.07.2007р. про номери денних Z-звітів та не вказані суми оприбуткованої готівки, у порушення п.2.6 Положення.

У позовній заяві та у судових засіданнях позивач посилається на те, що оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Факт проведення філіалом № 11 ВАТ «Меблі» касових операцій підтверджено наявністю Z-звітів за увесь період, що був перевірений, та звітом на суму 16678,61 грн.

При перевірці не були витребувані касова книга та касові звіти, де також зафіксована вказана сума.

Тому позивач вважає, що п. 2.6 Положення зобов’язує своєчасно оприбутковувати суми готівки, але не вказує на необхідність їх фіксації в КОРО.

Наявність збережених та підклеєних денних Z-звітів, які підтверджують усі проведені суми операцій з готівкою, що не заперечується в акті перевірки, на думку позивача, є операцією з оприбуткування готівки, яку він здійснив у повному обсязі, тому порушення ним п.2.6 вказаного Положення відсутні.

Вказані доводи суд не приймає до уваги за наступних підстав.

Поняття «оприбуткування готівки», на яке посилається позивач, дійсно вказане в п. 1.2 Положення, та стосується загального порядку ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями).

Порядок оприбуткування готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК чи проведення розрахунків готівкою із споживачами без використання РРО та РК визначений саме п. 2.6 Положення.

Оскільки позивач проводив готівкові розрахунки із застосуванням РРО, він має діяти та підставі абз. 3 п. 2.6 Положення, тобто оприбутковувати готівку шляхом здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

З аналізу вказаної норми вбачається, що за наявністю фіскальних звітних чеків РРО та на їх підставі має бути здійснена ще одна операція, а саме – здійснення обліку готівкових коштів.

Тому суд дійшов висновку про те, що тільки наявність денних Z-звітів в КОРО ще не означає здійснення операції оприбуткування готівки у повному обсязі.

Вказане підтверджується й фактом наявності у Книзі обліку розрахункових операцій, яка є додатком до Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок та зареєстрована в ДПІ, як розділу 1, у якому мають бути підклеєні фіскальні звітні чеки РРО, так і розділу 2, у якому має здійснюватись облік руху готівки.

Таким чином, на підставі Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436 від 12.06.1995р. до ВАТ «Меблі» ДПІ в м. Сімферополі обґрунтовано застосувала штрафні санкції у п’ятикратному розмірі не оприбуткованої суми, що склало 83393,05грн.

Тому суд вважає, що посилання позивача у позовній заяві на невідповідність фактично встановлених порушень в акті перевірки винесеному рішенню, є безпідставним, оскільки матеріалами справи доведено порушення законодавства.

Ствердження позивача щодо незаконності проведеної перевірки, суд вважає необґрунтованим та підкреслює, що статтями 8,9,10,11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509 від 04.12.1990р. ( із змінами та доповненнями) визначені функції органів податкової служби, до яких відносяться, зокрема, функції контролю за дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Статтєю 11-1 Закону № 509 встановлені підстави і порядок проведення органами державної податкової служби планових та позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Позаплановими перевірками вважаються також перевірки у межах повноважень податкових органів, визначених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

Законом, не пов’язаним з нарахуванням та сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів) є, зокрема Закон України № 265 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції Закону № 1776), який регулює правовідносини суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в сфері торгівлі громадського харчування та послуг. Статтями 15 і 16 цього Закону визначено, що контроль за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону здійснюють органи державної податкової служби шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Планові або позапланові перевірки осіб, які використовують РРО, розрахункові книжки, книги обліку розрахункових операцій, здійснюється в порядку, визначеному законодавством України.

У межах повноважень, визначених Законом № 265 органи державної податкової служби проводять планові перевірки по контролю за дотриманням порядку проведення розрахункових операцій за товари (послуги), інших вимог Закону згідно затверджених керівництвом податкового органу планів - графіків проведення перевірок.

Відповідачем до матеріалів справи наданий план-графік проведення перевірок об’єктів торгівлі, громадського харчування та послуг на липень 2007р., затверджений начальником ДПІ в м. Євпаторії, серед яких під номером 237 значиться філія № 11 ВАТ «Меблі». Тобто вважати проведення планової перевірки філії незаконною немає підстав.

У судовому засіданні були допрошені в якості свідків інспектори-ревізори відділу оперативних перевірок ДПА в АР Крим Гладкий П.В. та Жеребцов А.Г., які також підтвердили, що згідно із планом перевірок здійснена перевірка у філії № 11 ВАТ «Меблі», в результаті перевірки встановлено не заповнення розділу 2 Книги обліку розрахункових операцій про оприбуткування готівкових коштів (а.с. 153,155).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” посадові особи органів державної податкової служби зобов’язані дотримуватися Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функції та повною мірою використовувати надані їм права.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтєю 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано жодного доказу, що підтверджувало би порушення з боку відповідача Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та іншого законодавства.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 25.02.2008року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.94,98,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.