донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

06.02.2008 р.
справа №20/372

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Стойка  О.В.

суддів

Гези  Т.Д. , Шевкової  Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з»явився,

від відповідача:

не з»явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного
товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецька  область

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

20.12.2007 року

по справі

№20/372 (Донець О.Є.)

за позовом

Відкритого акціонерного
товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецька  область

доСуб"єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Маріуполь  Донецької області

про

стягнення 935,46грн.

В С Т А Н О В
И В:

У листопаді 2007 року до
господарського суду звернулось Відкрите акціонерне товариство
"Донецькобленерго" м. Горлівка Донецька  область (позивач) із позовом до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Маріуполь
Донецької області (відповідач) про стягнення 935,46грн.

Рішенням  Донецького господарського  суду
від  20.12.2007р. у задоволенні
позовних  вимог  відмовлено.

Позивач, не  погодившись
з  прийнятим  рішенням,
подав  апеляційну  скаргу,
в  якої  просить
спірне рішення
господарського  суду  скасувати
та  прийняти нове рішення,  яким
позовні  вимоги  позивача
задовольнити.

В
обґрунтування  заявленої  скарги
посилається  на  порушення
судом  першої  інстанції
норм  матеріального та
процесуального права.

Представники сторін в судове
засідання апеляційної інстанції не з'явилися, будучи повідомленими належним
чином про час та місце розгляду справи. З цього приводу  до Донецького апеляційного господарського
суду 31.01.2008 року надійшло клопотання від ОСОБА_2 про  відкладення розгляду справи через хворобу
представника відповідача Кабанової Л.О. Оскільки ОСОБА_2 не є учасником
процесу, будь-яких доказів її повноважності на представництво інтересів сторін
до зазначеної заяви не додано та в матеріалах справи відсутні, судова колегія
не приймає до уваги вказане клопотання, як таке, що заявлено представником
сторони у справі. Щодо вищевказаної причини неявки представника позивача, то
судова колегія  вважає її неповажною,
оскільки відповідач є юридичною особою із значним штатом юридичної служби та
мав можливість направити іншого представника до участі в судовому засіданні.
Відповідач про причини неявки судову колегію не повідомив.

За таких підстав судова колегія
вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних матералів, оскільки
сторни не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні апеляційної
інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга  не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Предметом позовних вимог є
стягнення з відповідача заборгованості за недовраховану електроенергію на підставі
ст.ст.26,27 Закону України „Про електроенергетику”, п.6.40-6.42 Правил
користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України № 910 в
редакції від 17.10.2005р. зареєстрованих в Міністерстві юстиції України
02.08.1996р. за № 417/1442 з  наступними
змінами (далі-Правила), що нарахована на підставі  акту
№032172  від 21.11.06р. про  порушення
Правил, з урахуванням інфляційних та 3% річних за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання.

Із змісту вказаного акту
вбачається, що представниками  позивача
21.11.06 року був перевірений „ЧП Липський остан. павільйон” за адресою: м.
Маріуполь, вул. Київська, 68, внаслідок чого встановлений факт порушення
споживачем  Правил, а саме -
самовільне  підключення  електричних
приладів споживача до  мережі
Північних РЕМ. При  ретельному описі
зазначено наступне: «самовільне підключення після відключення споживання без
дозволу елктропостачальника».

Позивач вважає, що вказане
порушення вчинено саме відповідачем.

В акті зазначено, що  при
проведені перевірки  був  присутній «орендар ОСОБА_3.», що
визначена  у якості  представника споживача  та якою акт підписано.

На засіданні  комісії
позивача  було розглянуто  спірний
акт  та складено Протокол № 37/13
від 30.11.06р., в якому викладено рішення про здійснення нарахування відповідно
до п.2.6. Методики об'єму
електроенергії, недоврахованої
внаслідок  порушення  споживачем Правил  користування
електричною  енергією за період з
16.11.06р. по 21.11.06р. (5 днів) у  сумі
833,57грн.

На підставі  зазначеного Акту позивач здійснив  розрахунок обсягу та вартості недоврахованої
електричної енергії та направив 05.03.07р.
відповідачу  для  сплати
рахунок-фактуру № 2605 від 30.11.06 р.
на суму 833,57 грн.

Відповідачем виставлений  рахунок
сплачено  не  було у зв'язку  з чим позивач звернувся до суду із
вимогою  стягнути  з
відповідача 935, 46 грн.

Приписами п. п. 6.40-6.43 Правил
передбачені порядок, підстави нарахування та сплати споживачем недоврахованої
електричної енергії. Відповідно до цього порядку, у разі виявлення під час
контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов
договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача
оформляється двосторонній акт порушень.

Акт складається в двох примірниках,
один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати
акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним,
якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення
і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви
своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які
брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

На підставі цього акту порушень
уповноваженими представниками постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума
завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові
документи для сплати відповідно до законодавства України.

Споживач має бути повідомлений про
час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного
дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення
комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після
вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в
судовому порядку.

Споживач
має оплатити відповідний рахунок протягом 30 днів з дня його отримання.

За приписами ст. 11, ст.  509 ЦК України, підставами виникнення
зобов'язань зокрема,  є  договори та інші правочини.

З матеріалів  справи
вбачається, що  між   позивачем
та  відповідачем Договору  на
постачання  електричної
енергії  станом  на
листопад 2006 р. на зазначений  об'єкт
укладено  не  було. Обставин знаходження сторін у
договірних правовідносинах стосовно постачання електричної енергії на вказаний
об'єкт також не встановлено.

Доказів того, що за цією адресою
саме відповідач протиправно здійснює споживання електричної енергії, позивачем
не надано. Договір від 22.05.02 року про оренду земельної ділянки по вул.
Київська, 68 в м. Маріуполі не є таким доказом (а. с. 12). Згідно з відповіддю
від 21.01.08 року за № 126 Міського бюро технічної інвентаризації міського відділу
комунального господарства м. Маріуполя, відомості щодо власника будівлі за
адресою: м. Маріуполь, вул. Київська, 68, не зареєстровано.

Відповідно  до п. 1.2 Правил,  споживачем електричної енергії є юридична або
фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб
власних електроустановок на підставі договору. За приписами ст. 1 Закону  України «Про електроенергетику»(далі - Закон)
споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що
використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та
купівлю.

З
вищенаведених  норм  закону
вбачається, що  відповідач на момент  перевірки не
був  споживачем  електричної
енергії у  розумінні  Правил
користування  електричною  енергією та Закону, оскільки  між сторонами був  відсутній Договір  на
постачання  електричної  енергії.

Отже посилання  позивача
на  ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику», що регулює обов'язки
та  відповідальність  споживачів
електричної  енергії, є
безпідставними.

Разом
з  тим, відповідно  до ст. 27
Закону  України «Про
електроенергетику»правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну
відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці,
зокрема  є: крадіжка електричної і
теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і
споживання енергії без приладів обліку
та  інше.

Національна комісія регулювання
електроенергетики України, державні інспектори з експлуатації електричних
станцій і мереж, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової енергії на підставі акта перевірки,
оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією
статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності
постанови про накладення штрафів за встановленою формою.

Суми стягнених штрафів
зараховуються до Державного бюджету України.

Методика розрахунку розміру  шкоди, завданої  енергопостачальнику внаслідок  викрадення
електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вимог  про
стягнення  шкоди, що  заподіяна внаслідок вчинення  відповідачем
правопорушення, що
передбачено  вищевказаними  нормами закону, позивачем не  заявлено.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись
іншими засобами доказування.

Доказів  притягнення представників відповідача, або
його працівників до
адміністративної,  або
кримінальної відповідальності за відповідні
правопорушення  суду  не
надано, отже належні  докази
вчинення  відповідачем  вищевказаних
правопорушень у  сфері енергетики
відсутні.

Акт № 032172 від 21.11.06 р. не є
належним доказом, оскільки не підписаний відповідачем або його представником,
вони  не приймали участі у проведенні
перевірки, внаслідок якої вказаний акт складено.

За приписами  ст.ст. 237, 238  ЦК України представництвом є правовідношення,
в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин
від імені другої сторони, яку вона представляє. Представницство виникає на
підставі договру, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав,
встанволених актами цивільного законодаства. Представник може бути
уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має
особа, яку він представляє.

Доказів  наявності
повноважень ОСОБА_3 на
представництво інтересів
відповідача  у  матеріалах
справи  не  міститься. Доказів   подальшого
схвалення  дій  зазначеної
особи  ОСОБА_1 позивачем також  не
надано.

За таких підстав судова  колегія
вважає  вірним  висновок
господарського  суду  про
відмову у задоволенні
позовної  вимоги  про
стягнення заборгованості  за  недовраховану електричну  енергію на
підставі ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», п. п. 6.40-6.43 Правил, з
урахуванням інфляційних та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання.

З урахуванням вищевикладеного,
судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що
відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу
України  рішення господарського суду
Донецької області від    20.12.07 року по
справі №20/372  ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають
суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та
процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду
першої  інстанції.

Відповідно до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду
апеляційної скарги   відносяться на
позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103,
105 Господарського процессуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Донецькобленерго"

м. Горлівка Донецької області
залишити без задоволення.

Рішення  господарського суду Донецької області від
20.12.07року по справі №20/372
залишити без змін.

Головуючий          О.В.
Стойка

Судді:          Т.Д.
Геза

Т.А.
Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС