КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2008                                                                                           № 30/294

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Кононенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.12.2007

у справі № 30/294

за позовом                               Приватного підприємства "А.Т.Н."

до                                                   Київської обласної державної адміністрації

про                                                  визнання незаконним рішення

ВСТАНОВИВ:

ПП «А.Т.Н.» звернулось до Господарського суду міста Києва позовом провизнання незаконним рішення Київської обласної державної адміністрації про оголошення конкурсу на право організації перевезень пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області, опубліковане 09.08.07. в офіційному друкованому періодичному виданні Київської обласної державної адміністрації - газеті «Київська правда», № 85 (22138), в частині щодо організації проведення конкурсу на організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських маршрутах, які виходять за межі області, кінцевим пунктом яких є місто Київ, а саме, на маршрутах, початковий чи кінцевий пункт призначення (в одному направленні) яких знаходяться на території міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2007 р. позов задоволений повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Зокрема заявник посилається на те, що оспорюване позивачем рішення Київської обласної державної адміністрації прийнято у відповідності до чинного законодавства та в межах визначеної законом компетенції.

Позивач просив суд рішення залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

У судове засідання 11.03.2008 р. представник відповідача не з’явився, у зв’язку із чим розгляд справи був відкладений судом на 20.03.2008 р.

У судове засідання 20.03.2008 р. представник відповідача повторно не з’явився. Належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься у матеріалах справи і з якого вбачається, що ухвалу про відкладення справи на 20.03.2008 р. відповідач отримав 14.03.2008 р.

Клопотання Київської обласної державної адміністрації про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню судом з огляду на відсутність доказів, що підтверджують викладені у клопотанні обставини, а також з огляду на те, що відповідач який є юридичною особою не позбавлений права направити у судове засідання будь-якого іншого представника. Крім того судом береться до уваги також і те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у Мухі О.І. повноважень на представлення інтересів Київської обласної державної адміністрації у господарських судах.

За таких обставин судова колегія вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутні представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

09.08.07. в офіційному друкованому періодичному виданні Київської обласної державної адміністрації-газеті «Київська правда», № 85 (22138), було опубліковано рішення про оголошення конкурсу на право організації перевезень пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (далі - Рішення).

В Рішенні були визначенні умови проведення конкурсу (тендеру) щодо здійснення перевезень на автобусних маршрутах між відповідними пунктами Київської області, відповідними пунктами Київської області та містом Києвом. Тобто в рішенні вказані маршрути, які виходять за межі Київської області.

Систему адміністративно-територіального устрою згідно з ч. 1 ст. 133 Конституції України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. Міста Київ та Севастополь мають спеціальний статус, який визначається законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Конституції України зазначено, що до складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Враховуючи викладене вище, місто Київ та Київська область розглядаються (розмежовуються) як окремі територіальні частини (одиниці) України, і тим самим вказується на їх, в певній мірі, рівнозначний правовий статус, як окремих адміністративно-територіальних одиниць.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2001 від 13.07.01., адміністративно-територіальна одиниця - це комплексна частина Ідиної території України, що є просторовою основою для організації і діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 118 та ч. 2 ст. 140 Конституції України, особливості щійснення виконавчої влади і місцевого самоврядування в місті Києві як місті зі медіальним статусом (ч. З ст. 133) визначаються окремими законами України. Таким чином, Конституція України передбачила можливість встановлення жоном особливостей здійснення виконавчої влади і місцевого самоврядування у м. Києві, порівняно із загальним порядком здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування в інших адміністративно-територіальних одиницях відповідно до законів України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про місцеві державні адміністрації".

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», місто Київ як столиця України є політичним та адміністративним центром держави.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради та їх виконавчі органи.

Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним радам у частині повноважень, делегованих їм відповідними радами.

Згідно ст. 7 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», Система місцевого самоврядування у місті Києві включає:

-          територіальну громаду міста;

-          міського голову;

-          міську раду;

-          виконавчий орган міської ради;

-          районні ради;

-          виконавчі органи районних у місті рад;

-          органи самоорганізації населення.

Таким чином, місто Київ, як адміністративно-територіальна одиниця є рівнозначною складовою частиною України, а тому повноваження органів місцевого самоврядування Київської області та їх виконавчих органів не розповсюджуються на територію міста Києва. Свої повноваження зазначені органи, мають право реалізовувати тільки на «підлеглій» їм території, а саме виключно такої адміністративно-територіальної одиниці України як Київська область.

Місто Київ, в силу зазначеного не є складовою частиною Київської області, і відповідно повноваження Київської обласної державної адміністрації не поширюються на його територію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи виконавчої влади (державні адміністрації) окремих рівнозначних за своїм статусом адміністративно-територіальних одиниць України, в тому числі таких як місто Київ та Київська область, здійснюють (реалізують) свою діяльність виключно в рамках наданих ним повноважень та на підпорядкованій їм території.

Відповідно до ст. З Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що даний законодавчий акт регулює відносини між: автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного гранспорту та безпеку перевезень .

У відповідності до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» вказується на те що Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні державні адміністрації формують у приміському та міжміському сполученні мережу автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області, та здійснюють контроль за виконанням транспортного законодавства на відповідній території згідно з повноваженнями, визначеними законами України.

Відповідно до ч. 2 абз. 1 ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», організація пасажирських перевезень на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо-обласні маршрути ) покладається на Раду міністрів автономної Республіки Крим чи обласні держадміністрації.

Згідно з ч. 1 абз. 1 ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що організація пасажирських перевезень на міжнародних та міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути) покладається на урядовий орган державного управління на автомобільному транспорті.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідні державні обласні адміністрації наділені повноваженнями щодо формування виключно мережі автобусних маршрутів загального користування які не виходять за межі області, тобто за межі певної адміністративно-територіальної одиниці. Всі маршрути які виходять за межі окремих адміністративно-територіальної одиниці, а саме таких як Автономна Республіка Крим, області, міста Київ та Севастополь, - це повноваження спеціального урядового органу.

Отже, відповідач - Київська обласна державна адміністрація має повноваження щодо організації автобусних маршрутів загального користування, які не виходять за територію підлеглої їй адміністративно-територіальної одиниці.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірне Рішення прийняте відповідачем в порушення приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону „ Про місцеві державні адміністрації ", ст. ст. 6, 7. Закону України „ Про автомобільний транспорт" з перевищенням наданих йому повноважень щодо організації пасажирських перевезень на міжнародних та міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, оскільки організація конкурсів на маршрутах, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути) покладається на урядовий орган державного управління на автомобільному транспорті.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Приватного підприємства «А.Т.Н.» слід визнати обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не було надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених Приватним підприємством «А.Т.Н.» у позовній заяві.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2007 року у справі № 30/294 про задоволення позовних вимог прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Київської обласної державної адміністрації підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2007 року у справі № 30/294 залишити без змін, а апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

25.03.08 (відправлено)