ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:

Панової
І.Ю., Заріцької А.О., Продаєвич Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу

Державної
податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя

на
постанову  та постанову

господарського
суду Запорізької області від 04.09.2007 Запорізького апеляційного
господарського суду від 07.11.2007

у
справі

№19/144/07

за
заявою  до

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок
"ЕМОНТ-Трейд",  м. Запоріжжя
Товариства з обмеженою відповідальністю "СпецВторМет", м. Запоріжжя

про арбітражний керуючий за
участю

банкрутство
ОСОБА_1, м. Мелітополь Прокуратури Запорізької області

за
участю прокурора            не з'явилися  та представників сторін:

від
ДПІ: від
кредитора:

не
з'явилися  не з'явилися

від
боржника:   від арбітражного керуючого:

не
з'явилися  ОСОБА_1 -ліцензія НОМЕР_1
від 29.01.2007

ВСТАНОВИВ:

За
заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок
"ЕМОНТ-Трейд" (надалі -ТОВ "ТБ "ЕМОНТ-Трейд"), поданою
в

Доповідач:
Продаєвич Л.В.

порядку
статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", господарським судом Запорізької області ухвалою
від 21.08.2007 порушено провадження у справі про банкрутство відсутнього
боржника -Товариства з обмеженою відповідальністю "СпецВторМет"
(надалі -ТОВ "СпецВторМет"), введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів, призначено підготовче засідання на 04.09.2007 року.

За
результатами підготовчого засідання господарським судом Запорізької області
прийнята постанова від 04.09.2007 (суддя: Даценко Л.І.) про визнання ТОВ
"СпецВторМет" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором підприємства-банкрута призначено ОСОБА_1.

Заступник
прокурора Запорізької області 10.09.2007 повідомив господарський суд про свій
вступ у справу.

За
апеляційною скаргою Державної податкової інспекції (надалі - ДПІ) у Жовтневому
районі м. Запоріжжя вказана постанова переглянута в апеляційному порядку і
постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 07.11.2007 (судді:
Юхименко О.В. - головуючий, Коробка Н.Д., Кричмаржевський В.А.) залишена без
змін.

Апеляційним
господарським судом підтримано висновок суду першої інстанції про доведеність
факту відсутності керівних органів боржника за його місцезнаходженням.

Не погоджуючись
з прийнятими у справі постановами, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя
звернулася до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою по їх
скасування та припинення провадження у справі.

На
обґрунтування касаційної скарги ДПІ наводить наступні твердження:

-
підприємство згідно останньої податкової декларації від 03.08.2007
задекларувало валовий дохід у сумі 185685,00 грн., проте, боржник визнаний
банкрутом у зв'язку з неспроможністю виконати кредиторську заборгованість у
сумі 168182,00 грн.;

-
"процедура банкрутства здійснюється навмисно з метою унеможлив-лення в
майбутньому проведення документальної перевірки підприємства та легалізації
отриманих незаконним шляхом коштів";

- з
метою проведення перевірки представники ДПІ здійснили вихід за юридичною та
фактичною адресою ТОВ "СпецВторМет", проте, посадових осіб ДПІ не
було допущено до проведення перевірки, у зв'язку з чим ДПІ застосовано арешт
активів та адміністративний арешт;

- на
даний момент у провадженні Вищого адміністративного суду України знаходиться
справа №23/117/07-АП про визнання недійсними господарських зобов'язань.

Зазначені
обставини були доведені до відома господарського суду під час розгляду справи,
однак судом не взяті до уваги.

Відповідно
до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України
учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання
суду (ухвала Вищого господарського суду України від 21.01.2008, надіслана
сторонам у справі -21.01.2008), проте, сторони не скористалися правом, наданим
їм статтею 22 Господарського процесуального кодексу України щодо участі у
засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм
матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення присутнього у
судовому засіданні арбітражного керуючого, обговоривши доводи касаційної
скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення,
виходячи з наступного.

У
даній справі судом першої інстанції порушено провадження у справі та
застосовано до ТОВ "СпецВторМет" процедуру ліквідації на підставі
статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", якою встановлені особливості банкрутства
відсутнього боржника.

Підставою
порушення справи про банкрутство, як зазначено у заяві, була неможливість
товариства виконати рішення господарського суду Запорізької області від
19.07.2006 у справі 15/217д/06 про стягнення з          ТОВ "СпецВторМет" на
користь ТОВ "ТБ "ЕМОНТ-Трейд" заборгованості у загальній сумі
166400,00 грн. та незнаходження боржника за адресою              пр. Леніна, 111-а у м. Запоріжжя,
про що стало відомо після відкриття виконавчого провадження.

Врахувавши
зазначені обставини, господарський суд прийняв постанову від 04.09.2007 про
визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Залишаючи
без змін указану постанову, суд апеляційної інстанції відзначив, що процедура
банкрутства ТОВ "СпецВторМет" проводиться з додержанням усіх вимог
Закону України "Про відновлення платоспро-можності боржника або визнання
його банкрутом".

Проте,
з такими висновками судова колегія Вищого господарського суду України
погодитися не може.

Відповідно
до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Згідно
з положеннями частини 1 статті 52 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі, якщо
громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи
відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року
до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява
про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана
кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання
зобов'язань.

За
правилами вказаної статті підстави для подання кредитором заяви про порушення
справи по банкрутство відсутнього боржника виникають у випадку наявності
будь-якої з ознак, передбачених цією статтею, або у їх сукупності.

Отже,
у контексті вказаної норми при розгляді справи за правилами статті 52 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" предметом доказування є визначення місцезнаходження боржника
-юридичної особи та факт відсутності керівних органів юридичної особи за її
місцезнаходженням.

У
порушення статей 32, 34, 38, 43 Господарського процесуального кодексу України
суди попередніх інстанцій зробили висновок про відсутність боржника за його
юридичною адресою на підставі акта державного виконавця від 03.07.2007 року.

Відповідно
до статті 93 Цивільного кодексу України та положень абзацу 6 статті 1 Закону
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців" місцезнаходження юридичної особи є адреса органу або особи,
які  відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступають  від
її імені.

Згідно
з частиною 1 статті 16 цього Закону Єдиний державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців підприємців (надалі -Єдиний державний реєстр)
створюється з  метою  забезпечення органів державної влади, а також
учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Господарськими
судами не враховані приписи вказаного Закону щодо відомостей Єдиного державного
реєстру.

Так,  згідно з частиною 1 статті 17 цього Закону
відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до
Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з
відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами
державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із
законодавством України.

Частиною
5 даної статті передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться також
відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про
зарезервовані найменування юридичних осіб.

За
приписами частин 1, 3 статті 18 вказаного Закону якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою
особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть
бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа
знала або могла знати ці відомості.

Названий
Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням, які здійснюються державним реєстратором  (стаття 19 Закону).

Виходячи
з вимог частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд
не здійснив свої повноваження, передбачені статтею 38 Господарського
процесуального кодексу України, та не витребував відомості щодо ТОВ
"СпецВторМет", які містяться в Єдиному державному реєстрі та є необхідними
для встановлення обставин справи.

Вказане
відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від
06.11.2007 у справі № 43/427.

З
урахуванням наведеного, прийняті у справі судові акти не можна вважати
законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим останні підлягають скасуванню з
передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, при якому суду слід
врахувати приписи статей 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців", частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу України та зробити висновок про
можливість здійснення провадження у справі про банкрутство в порядку статті 52
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом".

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя
-задовольнити частково.

Постанови
господарського суду Запорізької області від 04.09.2007 та Запорізького
апеляційного господарського суду від 07.11.2007 у справі                    № 19/144/07 -скасувати.

Справу
передати на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий:                                                                              І.Панова

Судді:
А. Заріцька

Л.
Продаєвич