ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.08

Справа №АС9/31-08.

За позовом - Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства « Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Суми

до відповідача – Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель, м. Київ.

про скасування рішення

СУДДЯ М.С. ЛУЩИК

Представники сторін:

Від позивача:                    не з’явився.

Від відповідача:           не з’явився.

За участю секретаря судового засідання Молодецькій В.О.

Суть справи: позивач звернуся до суду з позовом про скасування рішення Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель від 21.12.2007 року № 01/33-103/рш .

Відповідач заперечення на позов не подав у судове засідання не з’явився, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив :

Міжвідомча комісія з питань державних закупівель видала рішення від 21.12.2007р. № 01/33-103/рш про виключення всіх осіб з тендерного комітету Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства « Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,.

Міжвідомча комісія посилається на те, що нею було проведено дослідження та аналіз процедур закупівель за 2007 рік та виявлено факти закупівлі товарів, робіт та послуг за завищеними цінами. Зазначене не відповідає дійсності та є незаконним оскільки відповідно до ст. 37-2 Державними органами, до компетенції яких належать проведення перевірок (ревізій) щодо дотримання розпорядниками державних коштів вимог законодавства у сфері державних закупівель є Антимонопольний комітет України, органи державної контрольно-ревізійної служби України, Рахункова палата.

Відповідно до ст. 3-1 Закону основним органом який наділений повноваженнями проведення перевірок дотримання розпорядниками державних коштів вимог законодавства у сфері закупівель є Антимонопольний комітет України.

Розпорядженням Антимонопольного комітету від 20.06.06 №214-р затвердженому в Міністерстві юстиції України 14.07.06 №834/12708 затверджено Положення про порядок проведення перевірок щодо дотримання розпорядниками державних коштів вимог законодавства у сфері державних закупівель.

Відповідно до п. 4 цього Положення перевірки здійснюються відповідно до затверджених річних планів їх проведення або позапланово за наявності наступних підстав:

1) надходження звернення (запиту) від народних депутатів України, комітетів Верховної Ради України, тимчасових слідчих комісій Верховної Ради України щодо проведення перевірки;

2)          доручення або рішення Кабінету Міністрів України щодо проведення перевірки;

3)          надходження від правоохоронних органів звернень, що містять відомості, які вказують на допущені розпорядником державних коштів порушення вимог законодавства у сфері державних закупівель.

Результати перевірки відображаються у відповідному документі контролюючого органу, що її здійснив.

Таким чином, Міжвідомча комісія по-перше не наділена повноваженнями проводити перевірки та виявляти факти порушення Закону, по-друге фактично не проводила перевірку, по-третє відсутня підстава проведення перевірки, в четверте відсутній акт проведення перевірки з відповідним порушенням.

Отже, посилання Міжвідомчої комісії у оскаржуваному рішенні на порушення норм Закону «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» є неправомірним.

Крім того Міжвідомча комісія у своєму рішенні від 21.12.2007р. № 01/33-103/рш не правомірно та безпідставно посилається на те, що Замовник проводив державні закупівлі на протязі 2007 року за завищеними цінами. При цьому Комісія не вказує на конкретні процедури, що були проведені з порушенням норм Закону, а також не наводить конкретні факти, які свідчать про закупівлю за завищеними цінами.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону Замовник визначає переможця торгів із числа Учасників, тендерні пропозиції яких не було відхилено, на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених у тендерній документації. Згідно даної статті одним з критеріїв оцінки є ціна, пріоритет якого при визначенні переможця торгів повною мірою відповідає принципам, (значеним ст. 2-1 Закону, зокрема принципу максимальної економії та ефективності, що дозволяє досягти оптимального і раціонального використання державних коштів, шляхом оцінювання тендерних пропозицій за найнижчою ціною з поміж запропонованих). На виконання вимог Закону, Тендерний комітет ДП „Сумський облавтодор" при проведенні державних закупівель основним критерієм оцінки встановлював ціну, тому твердження міжвідомчої комісії з питань державних закупівель щодо проведення ДП „Сумський облавтодор" закупівель за завищеними цінами є безпідставними.

Також не відповідає дійсності твердження у зазначеному рішенні, що члени Тендерного комітету ДП «Сумський облавтодор» не мають відповідних свідоцтв встановленого зразка про проходження навчання чи підвищення кваліфікації з питань організації та здійснення процедур закупівель.

Як вбачається з матеріалів справи Всі члени тендерного комітету ДП «Сумський облавтодор» пройшли навчання відповідно до ч.7 ст. 12 Закону та отримали відповідні свідоцтва встановленого зразка про походження навчання чи підвищення кваліфікації з питань організації та здійснення процедур державних закупівель.

Міжвідомча комісія посилається на ст. 12 Закону відповідно до якої «у разі виявлення Комісією порушень результатами діяльності тендерного комітету, здійснених ним закупівель, які призвели до відміни процедури закупівлі та/або визнання договору недійсним нікчемним) Комісія має право прийняти рішення щодо виключення зі складу тендерного комітету осіб, що входять до його складу».

Зазначене не відповідає дійсності, оскільки усі процедури закупівель ДП Сумський облавтодор» проведені з дотриманням усіх вимог чинного законодавства та відповідно до Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» і отриманням відповідних висновків Міжвідомчої комісії з питань державних закупівель (№ 0005743-вс, № 0006680-вс, № 0006682-вс, № 0006681-вс).

У мотивувальній частині оскаржуваного рішення Міжвідомча комісія не зазначає, які саме процедури закупівель були відмінені та які договори є нікчемними, що є необґрунтованою підставою винесення цього рішення.

Також, Міжвідомча комісія у мотивувальній частині рішення посилається на статтю 34 Закону, відповідно до якої укладений договір вважається недійсним (нікчемним) зокрема якщо Замовник не дотримався вимог опублікування інформації.

Як вбачається з матеріалів справи ДП «Сумський облавтодор» виконало норми ст. 4-1 Закону відповідно до якої Замовник оприлюднює інформацію, передбачену цим Законом, в інформаційних системах в мережі Інтернет шляхом її направлення до таких систем у паперовому або електронному вигляді в порядку, передбаченому інформаційними системами. Позивач направляв звіти для оприлюднення інформації до ТОВ «Європейське консалтингове агентство» (копії листів в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 255 Цивільного кодексу України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

За таких умов договір про закупівлю не може вважатись недійсним, відповідно до положень статті 34 Закону «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», оскільки недотримання терміну оприлюднення і опублікування інформації про державні закупівлі відбувається не з вини Замовника.

Крім того, відповідно до абзацу шостого частини 3 статті 34 Закону дія положення про визнання договору недійсним (нікчемним), зокрема, на підставі недотримання вимог щодо опублікування інформації не поширюється на процедуру закупівлі у одного учасника.

У п.4 резолютивної частини оскаржуваного рішення Міжвідомча комісія вирішила «Заборонити Державному казначейству України (обслуговуючому банку) здійснювати платежі з рахунку замовника з моменту надходження рішення Комісії щодо виключення всіх осіб, що входять складу тендерного комітету Замовника»

Зазначений вище припис є незаконним, оскільки відповідно до ч.7 ст.12 Закону державне казначейство(обслуговуючий банк) не має права здійснювати платежі з рахунку замовника лише у разі, якщо подані документи містять підписи осіб, стосовно яких є рішення Комісії щодо їх виключення зі складу тендерного комітету. В той час як Міжвідомча комісія заборонила взагалі здійснювати платежі з рахунків.

П.5 резолютивної частини рішення Міжвідомча комісія зобов’язала Державне казначейство України у разі подання Замовником документів щодо здійснення державних закупівель на здіснення платежів, протягом двох робочих днів, повідомити правоохоронні органи, а також комісію , Антимонопольний комітет України, Тендерну палату України. Зазначене є незаконним оскільки цим Міжвідомча комісія порушила не лише закон «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»,а й ст19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування ,їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, Міжвідомча комісія з питань державних закупівель вийшла за межі своїх повноважень і незаконно зобов’язала органи Державного казначейства України не здійснювати платежі та у разі подання документів до органів казначейства подавати матеріали до правоохоронних органів.

З вищевикладеного вбачається, що відповідачем було винесено незаконне рішення, яке не відповідає норма Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»

На підставі викладеного, керуючись ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Скасувати рішення Міжвідомчої комісії з питань закупівель від 21.12.2007 року № 01/33-103/рш.

Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М.С. Лущик.