ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.01.08р.

Справа № А22/3-08

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармакон", м. Нікополь

про стягнення 2 816 грн. 11 коп.

Суддя Пуппо Л.Д.

Секретар с/з Боговенко С.Ю.

Представники:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПРАВИ

Позивач звернувся до відповідача і просить суд стягнути 2816 грн. 11 коп., що складають суму штрафних санкцій за нестворені в 2006 році робочі місця для забезпечення праце влаштування інвалідів.

Відповідач телефонограмою повідомив про визнання позову, неявку та часткову проплату адміністративно - господарських санкцій.

Позивачем надано докази часткової оплати відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом

ВСТАНОВЛЕНО

Відповідно до звіту відповідача про працевлаштування інвалідів за формою 10-П1 за 2006 рік, що залучено позивачем до матеріалів справи, середньооблікова чисельність штатних працівників відповідача становила 13 працівників, у зв'язку з чим норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідності до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»року (далі-Закон) становить 1 робоче місце, яке не було зайняте.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до п.9 ст. 19 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів. Аналогічний обов’язок встановлений в п.10 Положення “Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995р. № 314. Так, працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров’я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Державна служба зайнятості, на яку покладено реалізацію державної політики зайнятості населення (п.1 ст. 18 Закону України “Про зайнятість населення”), має право направляти для працевлаштування на підприємства, в установи і організації всіх форм власності громадян, які звертаються до служби зайнятості, відповідно до рівня їх освіти і професійної підготовки, лише при наявності там вільних робочих місць (вакантних посад) (ч. 2 ст. 19 Закону України “Про зайнятість населення”). Відповідно до п.4 ст. 20 Закону України “Про зайнятість населення” підприємства, установи і організації незалежно від форми власності щомісяця подають центрам зайнятості адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій).

Так, відповідно до інформації Нікопольського міськрайонного центру зайнятості населення м. Нікополь (лист №718 від 26.04.07 ), відповідач у 2006 році інформував районний центр зайнятості про потребу в працевлаштуванні інвалідів.

Відповідно до інформації Управління праці та соціального захисту населення, м Нікополь( лист від 08.05.07 № 525) відповідачем не направлявся запит щодо працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 1 ,2 статті 20 Закону передбачено, що підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кіль кість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачу ють відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санк ції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відпові дному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце незайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не було створено ні одного місця, за що позивачем нараховані адміністративно –господарські санкції в розмірі 2816,11 грн. Відповідач позов визнав ( текст телефонограми) та сплатив частину санкцій в розмірі 1000 грн.( копія виписки з рахунку від 04,09. 01.08 року ).

Тобто позов підлягає задоволенню частково на суму 1816,11 грн.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", Положенням про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, статтями 94, 160-163, 167, 186, 254, п.6 розд. УП Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармакон"( 53213, м. Нікополь, вул. Шевченка,178, к.19, р/р 0100, МФО 305653, ДОД АППБ „Аваль”, ) на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (49029, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова,11 , п/р 0029 в банку УДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012) адміністративно –господарські санкції в сумі 1816грн.11 коп.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя           Пуппо Л.Д.