ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 23/71-05-2589

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Шаргала В.І.,

суддів :

Мачульського Г.М.,

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Дабіжа В.І. дов. №078/10-007 від 14.06.2007 р.

відповідачів:

1.          не з’явився

2.          не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у

м. Іллічівську Одеської області

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2005 р.

у справі

№ 23/71-05-2589 господарського суду Одеської області

за позовом

Державної податкової інспекції у

м. Іллічівську Одеської області

до

1.          Державного підприємства “Іллічівський морський торгівельний порт”

2.          Чорноморської регіональної митниці (правонаступник –Одеська митниця)

про

визнання майна безхазяйним та зобов’язання митниці зняти з митного контролю це майно

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м. Іллічівську Одеської області (надалі ДПІ у м. Іллічівську) звернулася до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства “Іллічівський морський торгівельний порт" (надалі Іллічівський порт) та Чорноморської регіональної митниці (правонаступник –Одеська митниця, згодом Приморська митниця) і просила визнати право власності за державою в особі ДПІ у м. Іллічівську на майно, а саме: сигарети "Warnick" кількістю 750 коробів загальною вартістю 520 000 грн., що прибули до порту з Болгарії і зберігаються за адресою: м. Іллічівськ, пл. Праці, 6, ІМТП склад №12. ДПІ у м. Іллічівську також просила зобов'язати Державне підприємство “Іллічівський морський торгівельний порт" передати це майно ДПІ у м. Іллічівську та зобов'язати Чорноморську регіональну митницю (правонаступник –Одеська митниця) зняти з митного контролю вищезазначене майно.

Доповідач: Шаргало В.І.

Позовні вимоги мотивовані посиланнями на статті 335, 336, 346, 347 Цивільного кодексу України у зв’язку з тим тим, що спірне майно є безхазяйним, оскільки вантажоотримувач майна –ТОВ "Шериф" (Молдова) відмовилось від зазначеного вантажу на користь держави.

Рішенням господарського суду від 13.06.2005 року (суддя Владимиренко С.В.) позов задоволений, визнано за державою в особі ДПІ у м. Іллічівську право власності на майно, а саме: сигарети "Warnick" кількістю 750 коробів загальною вартістю 520 000 грн., що зберігаються за адресою: м. Іллічівськ, пл. Праці, 6, ІМТП склад №12; зобов'язано ДП “Іллічівський морський торгівельний порт" передати цей вантаж ДПІ у м. Іллічівську, а також зобов'язано Одеську митницю зняти з митного контролю вищезазначене майно.

Судове рішення мотивоване тим, що держава набула права власності на вказане майно на підставі ст. 336 Цивільного кодексу України, оскільки власник відмовився від права власності на це майно; нормативними актами не встановлений обов'язок Держави Україна як власника проводити митне оформлення та сплачувати митні платежі з їх зарахуванням до державного бюджету.

За апеляційною скаргою Одеської митниці судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2005 року (судді: Картере В.І., Пироговський В.Т., Жеков В.І.) скасоване, в позові відмовлено з огляду на те, що спірне майно зберігалося саме митним органом і, виходячи з приписів ст. 246 Митного кодексу України, на цей орган покладено повноваження щодо подальшого розпорядження цим майном у зв'язку з переходом його у власність держави.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, ДПІ у м. Іллічівську подала до касаційної інстанції касаційну скаргу, в якій посилаючись порушення апеляційними господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а рішення господарського суду від 13.06.2005 року залишити без зміни. Скаржник звертає увагу касаційної інстанції на те, що відповідно до Закону України "Про державну податкову службу в Україні" саме на податкові органи покладені функції пов'язані з виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією безхазяйного майна з подальшим спрямування виручених коштів до державного бюджету.

Заслухавши присутнього в судовому засіданні представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова інспекція заявила позов про визнання за державою права власності на сигарети "Warnick" кількістю 750 коробів загальною вартістю 520 000 грн., як на безхазяйне майно, посилаючись на 335, 336, 346, 347 Цивільного кодексу України.

Однак, відповідно до ст. ст. 335, 337, 340 Цивільного кодексу України право власності на мано, що є безхазяйним, на знахідку, на бездоглядну домашню тварину набувається за наявності передбачених законодавством підстав територіальною громадою.

Випадки, коли держава через визначені законодавством органи (в тому числі і органи державної податкової служби) набуває права власності на майно визначені статтями 343, 352, 353, 354 Цивільного кодексу України (скарб, який визнано пам’яткою історії та культури, конфісковане майно, реквізоване майно, майно, що є пам’яткою історії та культури та безгосподарно утримується власником).

При вирішенні спору суди попередніх інстанцій цих положень законодавства не врахували, не дали належної правової оцінки обставинам, за якими держава набуває право власності на спірне майно.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач Чорноморська регіональна митниця, як і її правонаступник Одеська митниця, по суті не оспорювали факту набуття державою права власності на спірне майно, а спір виник щодо підстав набуття такого права та повноважень відповідних державних органів (митних чи податкових) щодо права розпорядження цим майном.

З 1 вересня 2005 року набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України згідно зі статтею 17 якого компетенція адміністративних судів поширюється на спори між суб’єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління. При розгляді справи суд апеляційної інстанції цих положень не врахував і прийняв оскаржувану постанову щодо спору у повному обсязі за правилами Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин колегія вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, прийняті у справі судові рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, уточнити підстави вимог та заперечень сторін, їх правове обґрунтування, докази на їх підтвердження, визначитися з питання підвідомчості даного спору чи його частини господарському суду і прийняти відповідне рішення.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 108, 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2005р.у справі № 23/71-05-2589 та рішення господарського суду Одеської області від 13.06.2005 року у цій же справі скасувати, а справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Головуючий суддя

Шаргало В.І.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Рогач Л.І.