ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"15" січня 2008 р.

Справа № 8/668/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Гриньової Т.В.,

при секретарі Скрипник О.В.,

за участю представників:

військової прокуратури Миколаївського гарнізону Забарова Д.В.,

відповідача –Ісакова А.Н. по дов. № 93 від 28.11.2007р., Кабанова В.Г. по дов. № 84 від 15.11.2007р.,

представники позивачів у судове засідання не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону в

інтересах держави в особі Міністерства оборони України,

03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6,

та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва,

54056, м. Миколаїв, проспект Миру, 62а,

до товариства з обмеженою відповідальністю “Інстрой-Юг”,

про стягнення коштів у сумі 28520 грн. 06 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону звернувся до господарського суду з позовом пред’явленим в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до товариства з обмеженою відповідальністю “Інстрой-Юг” про стягнення з останнього коштів у сумі 28520 грн. 06 коп. на підставі договору оренди № 163/1999.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечує.

15.01.2008р. позивач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, через неможливість бути присутнім у судовому засіданні його представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд дійшов висновку про відхилення клопотання та залишення позову прокурора без розгляду, при цьому суд виходив з такого:

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними та державою.

Відповідно до ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999р. № 3-рп/99/6 прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково, або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду України визначено, що під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначених в ч. 2 ст. 2 ГПК України, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Пунктом 5 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справі, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною в процесі, цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

Таким чином, прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділені повноваженнями виконавчої влади.

Звертаючись з позовом про стягнення з ТОВ “Інстрой-Юг” на користь Держави в особі структурного підрозділу Міністерства оборони України –квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва заборгованості з орендної плати у розмірі 28520 грн. 06 коп. на підставі договору оренди нежитлових приміщень № 163/1999, Заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону визначив позивачами Міністерство оборони України та квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва, останній з яких є самостійним господарюючим суб’єктом і не наділений законом повноваженнями органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що спірні правовідносини виникли між квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаєва та ТОВ “Інстрой-Юг” на підставі укладеного договору оренди нежитлових приміщень № 163/1999, і йдеться саме про порушення прав квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва як орендодавця. Із позовної заяви не вбачається яке право Міністерства оборони України та яким чином у сфері публічно-правових відносин порушено відповідачем та потребує захисту.

Таким чином, прокурором пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах - квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва –самостійного суб’єкта господарської діяльності.

Відповідно до п. 3 Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України № 04-5/570 від 22.05.2002р., господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави.

У випадках неправильного визначення прокурором (його заступником) позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив справу за позовом прокурора чи його заступника, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна заява

№ 2114 від 16.10.2007р. підписана особою, яка не має права її підписувати, у зв’язку з чим позов слід залишити без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя