ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.02.08                                                                                           Справа № 3/105

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Дубник О.П.,

Дух Я.В.,

при секретарі Горбач Ю.Б.,

за участю представників:

від позивача –Хомюк В.Я.

від відповідача (скаржник) –не з’явився

розглянув апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Рімал» б/н, б/д

на рішення господарського суду Рівненської області від 06.11.2007 року (підписане 09.11.2007 року), суддя Мамченко Ю.А..,

у справі № 3/105,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Каліграф», м.Рівне

до відповідача Закритого акціонерного товариства «Рімал», м.Рівне

про стягнення в сумі 14372,05 грн.

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Рівненської області від 06.11.2007 року по справі №3/105 позов ТзОВ фірми «Каліграф»задоволено повністю, стягнено з ЗАТ «Рімал»на користь ТзОВ фірми «Каліграф»заборгованість в сумі 14372 грн. 05 коп.

Суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивач відповідно до договору №б/н від 21.03.2006 року, згідно накладної №90/1 від 10.04.2007 року поставив відповідачу товар - бланкову продукцію на загальну суму 18875 грн.05 коп., проте відповідачем оплату за поставлений товар проведено частково - в сумі 4502,00 грн., доказів оплати продукції на суму 14372 грн.05 коп. відповідачем не надано. Таким чином суд першої інстанції вказує на те, що вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 14372 грн. 05 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, і на підставі ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530 п.1 ЦК України підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ЗАТ «Рімал»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 06.11.2007 року по справі №3/105, вказуючи на те, що судом не в повному обсязі з’ясовано обставини, що мають значення для справи, оскільки п.2.1 договору №б/н від 21.03.2006 року передбачено, що постачальник (ТзОВ фірма «Каліграф») бере на себе зобов’язання в строк не пізніше 10 днів після оплати партії продукції, замовленої покупцем (ЗАТ «Рімал»), передати покупцеві продукцію згідно накладної. Отже, на думку скаржника факт оплати ЗАТ «Рімал»за поставлену бланкову продукцію в повному обсязі підтверджується передачею даної продукції згідно накладної №90/1 від 10.04.2007 року, оскільки договором передбачено попередню оплату.

Представник скаржника (відповідача) в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема вказував на те, що хоча позивач в порушення умов договору №б/н від 21.03.2006 року поставив бланкову продукцію відповідачу без попередньої оплати, однак це не звільняє останнього виконати свої зобов’язання згідно умов укладеного договору п.2.1 та п.2.2 та ст.526 ЦК України.

Поряд з цим представник позивача зазначає про те, що відповідач не заперечує факт одержання продукції, проте не надає жодних доказів оплати за отриману продукцію.

Оскільки явка представників сторін не визнавалась обов’язковою, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

21.03.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Каліграф" (в тексті договору - Постачальник) та Закритим акціонерним товариством "Рімал" (в тексті договору - Покупець) укладено договір №б/н, згідно з умовами якого Постачальник зобов’язувався здійснити друк етикеток та у строк не пізніше 10 днів після оплати партії продукції, замовленої Покупцем, передати продукцію згідно накладної, а Покупець зобов’язувався прийняти та оплатити товари від постачальника в строки і порядку, визначених Договором (п.2.1., 2.2).

Відповідно до п.4.3 Договору ціна та кількість відвантаженої продукції вказується в товарних накладних, що виписуються постачальником.

Пунктами 5.1. та 5.2 Договору передбачено, що розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника, форма оплати попередня.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за договором №б/н від 21.03.2006 року ТОВ фірма "Каліграф", згідно накладної №90/1 від 10.04.2007 року, відпустило відповідачу товар - бланкову продукцію на загальну суму 18875 грн.05 коп..

Зазначена продукція на суму 18875 грн. 05 коп. отримана представником відповідача Кустинець В.І., згідно довіреності серії ЯНФ 578407 від 01.04.2007 року.

Відповідачем проведено часткову оплату за отриманий товар згідно Договору №б/н від 21.03.2006 року в сумі 4502,00 грн., що підтверджується копіями виписок з банківського рахунку ТОВ фірми "Каліграф".

Сума заборгованості відповідача за отриману бланкову продукцію, згідно Договору №б/н від 21.03.2006 року, становить 14372 грн.05 коп..

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що ТзОВ фірма «Каліграф»передавши бланкову продукцію згідно накладної №90/1 від 10.04.2007 року підтвердило факт сплати повної суми заборгованості за дану продукцію, оскільки передача продукції за відсутності попередньої оплати не відповідала б умовам договору не заслуговує на увагу, оскільки самого факту поставки продукції скаржник не заперечує, проте доказів оплати такої в повному розмірі не надає ні суду першої інстанції ні апеляційному суду.

09.08.2007 року позивачем на фактичну адресу відповідача, направлено претензію №46 з вимогою добровільної оплати боргу, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Рімал»залишити без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 06.11.2007 року по справі №3/105 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Дубник О.П.

Дух Я.В.