КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.08                                                                       Справа № 15/3599

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                              Поліщука В.Ю. (доповідач у справі),

суддів:                                                  Ткаченка Б.О.,

Лобаня О.І.,

при секретарі судового засідання - Рустам'яні Е.О.,

розглянув апеляційну скаргу Христинівської МДПІ Черкаської області,

на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2005 року,

у справі №15/3599 (суддя Потапенко В.В.),

за позовом Державного підприємства дослідного господарства «Нива»(с.Христинівка, Христинівський район, Черкаська область),

до ДПІ у Христинівському районі Черкаської області (м.Христинівка, Черкаська область),

про спонукання до списання податкового боргу (зобов’язання Христинівської МДПІ Черкаської області провести списання з особового рахунку платника податків податкового боргу з прибуткового податку Державному підприємству дослідному господарству «Нива»у сумі 183145 грн. 00 коп.),

за участю представників сторін:

від позивача: Кравчук Л.І. –представник (довіреність №11 від 26.02.2008 року),

від відповідача: Вусата Л.О. –представник (довіреність 3760/10 від 12.02.2008 року),

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство дослідне господарство «Нива»звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Христинівської МДПІ Черкаської області про спонукання до списання податкового боргу (зобов’язання Христинівської МДПІ Черкаської області провести списання з особового рахунку платника податків податкового боргу з прибуткового податку Державному підприємству дослідному господарству «Нива»у сумі 183145 грн. 00 коп.) (том 1, арк. справи 2-3).

Під час розгляду справи в місцевому господарському суді, 15.08.2005 року позивачем була подана Заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив прийняти судове рішення, яким спонукати відповідача прийняти рішення про списання податкового боргу з прибуткового податку в сумі 183145 грн. 00 коп., що виник внаслідок форс-мажорних обставин (том 1, арк. справи 100).

Позовні вимоги мотивовані тим, що несплата підприємством прибуткового податку з громадян виникла внаслідок дії форс-мажорних обставин та підлягає списанню, відповідно до положень ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та ст.18 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед державними цільовими фондами».

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.08.2005 року у справі №15/3599 позов задоволено повністю, зобов’язано Христинівську МДПІ Черкаської області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ДП «Нива»по прибутковому податку з громадян у сумі 183145 грн. 00 коп. Водночас, з відповідача було стягнуто 85 грн. 00 коп. - в доход Державного бюджету України - в якості відшкодування державного мита за розгляд справи судом та 118 грн. 00 коп. - на користь Державного підприємства «Судовий інформаційний центр»- в якості відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що податкова заборгованість по прибутковому податку з громадян у сумі 183145 грн. 00 коп., що відображена в особовому рахунку позивача, про списання якої просить позивач, виникла внаслідок обставин непереборної сили, а тому доводи позивача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст.18 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед державними цільовими фондами», відповідно до якої передбачено право платника податків на списання безнадійного податкового боргу, є аргументовані та доведеними.

Не погоджуючись із прийнятим Господарським судом Черкаської області рішенням від 29.08.2005 року по справі №15/3599, Христинівська МДПІ Черкаської області звернулась до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№2-04/3/986/3762 від 30.1.2005 року), в якій скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення, посилаючись на порушення та неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема п.п.4.6 «Порядку визначення сум безнадійного податкового боргу»(затверджено Наказом ДПА України №103 від 14.03.2001 року), а також те, що за переконанням скаржника, на момент звернення до відповідача із Заявою про списання безнадійного боргу, безнадійна заборгованість за даними карток особових рахунків була відсутня, тобто не було сум до списання.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.12.2005 року у справі №15/3599, апеляційну скаргу Христинівської МДПІ Черкаської області на підставі ч.3 ст.189 КАС України залишено без руху та надано строк до 14.02.2006 року для усунення недоліків апеляційної скарги.

14.02.2006 року до апеляційного господарського суду скаржником було подано копії апеляційних скарг, відповідно до кількості осіб, тобто, усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.02.2006 року по справі №15/3599 було відкрито апеляційне провадження та за ухвалою від 17.02.2006 року проведено необхідні підготовчі дії, достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою від 22.02.2006 року апеляційним господарським судом закінчено підготовку та призначено справу №15/3599 до апеляційного розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

Розпорядженнями Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.05.2006 року та 7.07.2006 року склад колегії суддів змінювався (з підстав, зазначених у розпорядженнях).

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.07.2006 року, відповідно до п. 1), ч.1, ст.156 КАС України, колегія суддів апеляційного господарського суду зупинила провадження у справі №15/3599 до встановлення правонаступника Христинівської МДПІ Черкаської області. Крім того, вказаною ухвалою було зобов’язано відповідача своєчасно надати апеляційному господарському суду довідку з обласного управління статистики про включення до ЄДРПОУ новоутвореного правонаступника Христинівської МДПІ Черкаської області.

12.12.2007 року до Київського міжобласного апеляційного господарського суду надійшов лист начальника ДПІ у Хритинівському районі Черкаської області (№8721 від 5.12.2007 року) з копіями відповідних документів, що підтверджують факт реорганізації Хритинівської МДПІ Черкаської області та заміни її правонаступником –ДПІ у Христинівському районі Черкаської області, в зв’язку з чим, ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.01.2008 року провадження у справі №15/3599 було поновлено.

Ухвалами Київського міжобласного апеляційного господарського суду розгляд справи №15/3599 відкладався, крім цього, в судових засіданнях апеляційного господарського суду оголошувались перерви з підстав нез’явленням представників учасників судового провадження та необхідністю витребування додаткових доказів.

Представникам учасників судового провадження права і обов‘язки, передбачені ст.ст.49,51 Кодексу адміністративного судочинства України було роз’яснено головуючим суддею.

Під час розгляду справи представники скаржника вимоги, викладені в апеляційній скарзі підтримали у повному обсязі, просили скасувати спірне судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, обґрунтовуючи це доводами наведеними в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судових засіданнях апеляційного господарського суду проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 29.08.2005 року у справі №15/3599 - без змін з підстав, зазначених у Відзивах на апеляційну скаргу (вх.№21530 від 14.11.2005 року, вх.№2-05/1460 від 13.03.2006 року, вх.№-05/3554 від 30.05.2006 року). Зокрема, представник позивача наголошувала на тому, що рішення місцевого господарського суду було прийнято при повному з’ясуванні фактичних обставин у справі та з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду, що відбулось 27.02.2008 року колегією суддів було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення апеляційної інстанції.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу і зібрані судом, заслухавши пояснення представників учасників адміністративного провадження, оцінивши докази, які мають значення для справи, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно було встановлено місцевим господарським судом, 12.03.2004 року Христинівською районною державною адміністрацією було здійснено державну реєстрацію ДПДГ «Нива», про що було видано відповідне Свідоцтво про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності (том 1, арк. справи 9). Як вбачається з Довідки Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №22-1354, одними з видів діяльності позивача є вирощування зернових, технічних та решти культур не віднесених до інших класів.

Відповідно до Довідки (вих.№2701 від 1.09.2004 року) виданої Хрістинівською МДПІ Черкаської області, позивач є платником фіксованого сільськогосподарського податку (том. 1, арк. справи 14).

Як було встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, в період з 10.03.2004 року по 29.03.2004 року працівниками Христинівської МДПІ було проведено комплексну документальну перевірку позивача дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 1.01.2002 року по 31.12.2003 року за результатами якої було складено Акт №23-001/14208610 від 29.03.2004 року (том 1, арк. справи 15-30).

Як вбачається з розділу п.п. 2.6.4. Акту від 29.03.2004 року перевіряючими органами було встановлено існування недоїмки по прибутковому податку з громадян станом на 1.01.2004 року в сумі 183145 грн. 00 коп., яка підтверджена позивачем Довідками форми №8ДР, поданими відповідачу, про що є відповідні відмітки податкового органу (штамп реєстрації вхідної кореспонденції). При цьому, відповідно до п.2.5 Акту, вказано, що борг відповідача по прибутковому податку з громадян станом на 1.01.2004 року становить 137646 грн. 00 коп., в тому числі на виплачену заробітну плату 183145 грн. 00 коп.

Місцевим господарським судом було вірно встановлено, що відповідно до Висновку Торгово-промислової палати України №4156/05-4 від 8.05.2003 року внаслідок стихійного лиха восени 2002 року на площах ДГ «Нива»був пошкоджений та загинув цукровий буряк на площі 49 га, що підтверджується Актом від 25.11.2002 року, затвердженим Управлінням сільського господарства і продовольства Христинівської райдержадміністрації Черкаської області та протоколом від 30.04.2003 року засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій по Христинівському району (том 1, арк. справи 40-44). Тобто, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що Торгово-промислова палата України на підставі наданих документів підтвердила те, що зазначене вище стихійне лихо спричинило загибель цукрового буряка на площах ДГ «Нива»станом на 25.11.2002 року, а тому, відповідно до п.18.2. ст.18 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», є форс - мажорними обставинами.

Поряд з цим, відповідно до Висновку Торгово-промислової палати України №3555/05-4 від 24.04.2003 року внаслідок, стихійного лиха взимку 2002-2003 років на площах ДП «Нива»була пошкоджена та загинула озима пшениця на площі 538 га, що підтверджується Актом від 15.04.2003 року, затвердженим Управлінням сільського господарства і продовольства Христинівської райдержадміністрації Черкаської області та Протоколом від 18.04.2003 року засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій по Христинівському району (том 1, арк. справи 35-39). Враховуючи зазначене, Торгово-промислова палата України (на підставі наданих документів) підтвердила, що станом на 15.04.2003 року вказане стихійне лихо спричинило загибель озимої пшениці на площах ДГ «Нива», а тому є форс-мажорними обставинами.

Як було встановлено колегією судів апеляційного господарського суду, 24.06.2004 року позивач звернувся до відповідача із Заявою №39, відповідно до якої просив списати прибутковий податок в сумі 126767 грн. 00 коп., у відповідності до п.18.2. ст.18 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». При цьому, як вбачається з поданої заяви, позивач зазначив, що згідно обліку платника податку, станом на 15.04.2003 року, а саме станом на день виникнення форс-мажорних обставин, по прибутковому податку з громадян рахувався безнадійний борг в сумі 139598 грн. 00 коп., на виплачену зарплату 12677 грн. 00 коп.

Як було вірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до Акту від 8.07.2004 року №17-01/14208610 «Про результати документальної перевірки Д/г «Нива», з питання податкової заборгованості по прибутковому податку з громадян на фактично виплачену заробітну плату станом на 15.04.2003 року»було встановлено заборгованість по прибутковому податку з громадян на фактично виплачену заробітну плату станом на 15.04.2003 року у сумі 114801 грн. 25 коп. (том 1, арк. справи 31-34).

Судова колегія апеляційного суду, дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін виходячи з наступного.

Як було встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду, рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2005 року прийнято на підставі норм Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, з 01.09.2005 року, відповідно до п.1 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, зазначений кодекс набув чинності.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.17 КАС України, спори юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносяться до компетенції адміністративних судів і розглядаються (відповідно) за правилами КАС України.

Згідно п.7) ч.1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень – це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Колегією суддів апеляційного господарського суду було встановлено, що як вбачається з уточнених позовних вимог про зобов’язання відповідача прийняти рішення про списання податкового боргу з прибуткового податку позивача в сумі 183145 грн. 00 коп., що виник внаслідок форс-мажорних обставин.

При цьому, позовні вимоги обґрунтовані з огляду на п.9 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», відповідно до якого (пункту) органи податкової служби уповноважені надавати відстрочення та розстрочення податкових зобов’язань, вирішувати питання щодо податкового компромісу, а також приймати рішення про списання безнадійного боргу у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, виходячи з наведеного, з врахуванням суб’єктного складу та характеру правовідносин, що мають місце у цій справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що справа №15/3599 є справою адміністративної юрисдикції.

Частиною 6 Розділу VII «Прикінцевих та перехідних положень»КАС України, визначено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи приписи вказаних норм, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що подальший розгляд справи №15/3599 має бути здійснений за правилами КАС України.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Здійснюючи перегляд в апеляційному порядку судового рішення місцевого господарського суду, апеляційним господарським судом встановлено правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, в частині задоволення позовних вимог , що вбачається з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст.14 Закону України «Про систему оподаткування», до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів) належить податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»(чинного на день виникнення спірних правовідносин), нарахування, утримання і перерахування до бюджету прибуткового податку здійснюється підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які провадять виплати доходів, та не передбачено обов'язку подання податкових декларацій з цього податку.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно з п.1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», податкове зобов'язання визначено як зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Як було встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду, в обґрунтування позовних вимог, позивачем були надані Висновки Торгово-промислової палати України №4156/05-4 від 8.05.2003 року та №3555/05-4 від 24.04.2003 року про те, що станом на 25.11.2002 року та 15.04.2003 року, стихійні лиха, що мали місце восени 2002 року та взимку 2002-2003 років, знешкодили на площах ДГ «Нива»врожай цукрового буряка, а також пошкодили та спричинили загибель озимої пшениці. Тобто, за переконанням колегії судів апеляційного господарського суду, факт існування, непереборної сили (форс-мажорних обставин) було засвідчено у встановленому порядку.

Відповідно до підпункту «г»пп.18.2.1 п.18.2 ст.18 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції. При цьому, під терміном «безнадійний»слід розуміти податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Крім того, зазначена норма Закону не містить будь-якого застереження щодо видів податків і зборів (обов’язкових платежів), за податковими зобов’язаннями яких виник податковий борг, визнаний безнадійним.

Таким чином, станом на 25.11.2002 року та 15.04.2003 року, несприятливі погодні умови, які склалися восени 2002 року та взимку 2002 - 2003 років і спричинили загибель сільськогосподарських культур на площах позивача, відповідно п.18.2 ст.18 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», є форс-мажорними обставинами.

Пунктом 3.4 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків (затверджено Наказом ДПА України №103 від 14.03.2001 року) визначено, що податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини, наприклад стихія, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, блискавка, пожежа, буря, повінь, землетрус, нагромадження снігу або ожеледь, вибух тощо), тобто не з вини платника податків, які неможливо попередити своїми заходами за умови, що дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання податкових зобов'язань. Такий факт непереборної сили підтверджується, зокрема, Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Згідно п. 4.1 Порядку визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами державної податкової служби, здійснюється, зокрема, за даними карток особових рахунків платників податків, що ведуться в органах державної податкової служби в установленому порядку, за станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Наказом ДПА України №36 від 20.01.2004 року. «Про внесення змін до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків»було виключено абзац 6 п.п.4.2 п.4, де зазначалося, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадку, визначеному в п.3.4 цього Порядку, - дата, визначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили, з урахуванням податкового боргу, який був на цю дату.

Згідно п. 2.2 Інструкції «Про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів»(затверджено Наказом Міністерства фінансів України та Головної Державної податкової інспекції України №37 від 12.05.94 року), документами, на підставі яких здійснюється нарахування платежів шляхом занесення інформації про податкові зобов'язання платника до бази даних, є за податковими зобов'язаннями, розрахованими органом державної податкової служби, акт документальної перевірки з питань повноти нарахування, утримання та сплати прибуткового податку з громадян.

Згідно п.4.6 зазначеної Інструкції, не проводиться нарахування в особових рахунках платників податкових зобов'язань по платежах, по яких не передбачено подання платником податкової звітності до органів державної податкової служби, крім випадків донарахування таких платежів за актами документальних перевірок.

Як було вірно встановлено місцевим господарським судом, з чим погоджується колегія суддів апеляційного господарського суду, заборгованість по прибутковому податку з громадян було встановлено відповідачем та відображено у відповідних Актах №23-001/14208610 від 29.03.2004 року та №17-01/142086108.07.2004 року які, за переконанням судової колегії, є підставою для нарахування в особовому рахунку платника податкових зобов'язань з цього податку відповідно до положень Інструкції «Про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів». В цьому випадку, спірна сума з прибуткового податку з громадян, згідно законодавства, зокрема, за наведеними нормами, вважається податковим боргом.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутність врожаю була спричинена дією форс-мажорних обставин (що підтверджено висновками Торгово-промислової палати України) та не дала можливості позивачу отримати доход від здійснення господарської діяльності.

Відповідно, відсутність грошових коштів позбавила позивача можливості сплатити податкові зобов'язання з податку па доходи фізичних осіб.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо безпідставності посилань відповідача, як на підставу своїх заперечень проти задоволення позовних вимог на відсутність правових підстав для нарахування податковим органом в особових рахунках платників податків зобов’язань по платежах, по яких не передбачено подання платниками податків податкової звітності, оскільки, як вірно зазначив місцевий господарський суд, відсутність такого нарахування не звільняє таких платників від обов’язку сплатити цей (утриманий з фізичних осіб) податок до бюджету в установленому законом порядку та не обмежує застосування до відносин щодо його сплати положень Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань оподаткування, у тому числі і статті 18 цього Закону.

Водночас, за переконанням колегії судів апеляційного господарського суду безпідставними є доводи скаржника, як на підставу апеляційних вимог, посилання на положення ст.ст.66, 73 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», оскільки приписи вказаних статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»не відповідають положенням ст.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про систему оподаткування», п.3 ст.27 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 4 ст. 70 КАС України, встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1. ст.71 КАС України, обов’язок доказування щодо підстав своїх вимог і заперечень покладається на сторін, в залежності від обставин, які сторона доводить чи спростовує

Таким чином, в нашому випадку, у справі №15/3599 відповідача це стосувалось в частині доведення належними засобами доказування відсутність правових підстав для списання податкового боргу, чого належним чином зроблено не було. Водночас, за переконанням колегії суддів апеляційного господарського суду, позивачем у повній мірі були доведені та обґрунтовані позовні вимоги, які були вірно задоволені місцевим господарським судом.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2005 року у справі №15/3599 прийнято при належному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, та у відповідності до чинного матеріального та процесуального права.

Відповідно з цим судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2005 року у справі №15/3599 є обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, отже апеляційна скарга Христинівської МДПІ Черкаської області задоволенню не підлягає.

Керуючись Розділом VII «Прикінцеві та перехідні положення», ст.ст.11,69,71,184,195,196 п.1) ст.198, ст.200, п.1) ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Христинівської МДПІ Черкаської на рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2005 року по справі №15/3599 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 29.08.2005 року по справі №15/3599 залишити без змін.

3. Копію цієї ухвали надіслати учасникам судового провадження.

4. Матеріали справи №15/3599 повернути до Господарського суду Черкаської області для розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця з дати складення ухвали в повному обсязі до суду касаційної інстанції, в порядку встановленому ст.ст.210-213 КАС України.

Головуючий суддя                                                            Поліщук В.Ю.

Судді                                                                                          Ткаченко Б. О.

Лобань О.І.

Дата відправки 18.03.08