ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№ 3/657-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Шаргала В.І.

суддів:

Данилової Т.Б.

Мачульського Г.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

Регіонального відділення фонду державного майна України по Сумській області

на рішення

Господарського суду Сумської області

від

24.12.2007р.

у справі

№3/657-07

Господарського суду

Сумської області

за позовом

Регіонального відділення фонду державного майна України по Сумській області

до

Акціонерного комерційно-інвестиційного банку "Промінвестбанк" в особі Відділення АКБ "Промінвестбанк"

про

стягнення збитків

за участю представників

- позивача:

Фадєєва В.Ю. (довіреність №14 від 05.03.2008р.)

- відповідача:

не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача в особі його відділення в м. Шостка Сумської області, завдані Державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області збитки в сумі 42170 грн. 25 коп. посилаючись на те, що факт заподіяння збитків підтверджується вироком Шосткинського міськрайонного суду від 24.01.2007р., відповідно до якого в наслідок неналежного виконання службових обов’язків службовою особою відповідача Стрюковою З.І., яка в цей період працювала на посаді реєстратора власників іменних цінних паперів філії відповідача, що виразились у відкритті особового рахунку на ім’я Ковальової Н.Є. та безпідставному списанню на користь останньої за рахунок держави в особі позивача 2000 акцій, що в свою чергу призвело до зменшення державної частки з 168681 акцій ВАТ "Середино-Буський ХПП", що складало 25% + 1 акція до 167041 акції, або 24, 76% від загальної кількості акцій.

Посилаючись на приписи ст.1172 ч.1 ЦК України, відповідно до якої юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, просив позов задовольнити.

Оскарженим рішенням Господарського суду Сумської області від 24.12.2007р. (суддя Левченко П.І.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати зазначене рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, а саме: п.9 Розділу VIII Положення "Про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів", затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.10.2006р. №1000, п.1.2 Положення "Про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів", затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998р. №60 (в редакції, що діяла до 19.06.2001р.), п.2 ч.1 ст.9 Закону України "Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні", ст.1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, та прийняття судом рішення стосовно прав і обов'язків осіб, не залучених до участі в справі.

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Відповідач не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судове рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом позивач є власником 168681 акції ВАТ "Середино-Будське ХПП" на загальну суму 42170, 25 грн., що складає 25 % + 1 акція.

Приймаючи оскаржене рішення місцевий господарський суд виходив з того, що зменшення державної частки у реєстрі власників іменних цінних паперів на особовому рахунку позивача з 168681 акції загальною вартістю 42170,25 грн. (25 % + 1 акція) до 167041 акції загальною вартістю 41760, 25 грн. (24,76 % акцій) мало місце лише у період з 09.10.2000 року до 14.03.2006 року, коли відбулася коригувальна операція і на особовому рахунку позивача була відновлена попередня кількість акцій, яка з 14.03.2006 р. і до теперішнього часу складає 168681 акцію на загальну суму 42170,25 грн. (25 % + 1 акція від загальної кількості акцій ВАТ "Середино-Будське ХПП").

Між тим вказані висновки суду зроблені без дослідження належних та допустимих доказів, вказані висновки суду такими доказами не обґрунтовані.

З огляду на приписи ст.ст.4-7, 34 ГПК України господарський суд повинен з'ясувати усі обставини справи, що входять до предмету доказування в ній та мають значення для її розгляду, при цьому господарський суд приймає тільки ті докази, що мають значення для справи.

При цьому, відповідно до ст.35 ч.3 цього кодексу, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Згідно приписів ст.1172 ч.1 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовуючи позов, посилався на вирок Шосткинського міськрайонного суду від 24.01.2007р. проте в порушення вказаних вимог процесуального права місцевий господарський суд не дав оцінки вироку суду в сукупності з іншими доказами, а відтак дійшов передчасного висновку що позов, з урахуванням приписів ст.1172 ч.1 ЦК України, задоволенню не підлягає.

Крім того, пославшись на виписку з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку №186179, складену реєстратором (Промінвестбанком) 15.03.2006р. за вих. №16-06/75, та вказавши в судовому рішенні що частка регіонального відділення Фонду держаного майна України по Сумській області станом на 15.03.2006 року і на час розгляду спору становила 25 % + 1 акція, або 168681 акції, суд не обґрунтував своє рішення що вказаний розмір акцій перебував у власності держави на час розгляду спору судом, рішення суду в цій частині є незаконним. Також відомості, зазначені у вказаній виписці з реєстру власників іменних цінних паперів, не відповідають відомостям, вказаним в судовому рішенні.

Судом першої інстанції також не врахованого тієї обставини, що правовідносини сторін з приводу відомостей, зазначених в реєстрі власників іменних цінних паперів, виникли з договору на ведення реєстру власників іменних цінних паперів, укладеного між ВАТ "Середино-Будське хлібоприймальне підприємство" як емітентом, і Акціонерним комерційно-інвестиційним банком "Промінвестбанк".

Вказаному договору також не дано правової оцінки, а відтак рішення суду може стосуватись прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі.

Також, пославшись в оскарженому рішенні що відбулась коригувальна операція і на особовому рахунку позивача була відновлена попередня кількість акцій, яка з 14.03.2006 р. і до теперішнього часу складає 168681 акцію на загальну суму 42170,25 грн. (25 % + 1 акція від загальної кількості акцій ВАТ "Середино-Будське ХПП"), суд не дослідив докази, що підтверджують таке коригування, як і не встановив підстави такого коригування. А відтак суд не встановив шляхом дослідження належних та допустимих доказів що мала місце коригувальна операція.

Крім того, мотивуючи своє рішення суд вказав, що із встановлених судом обставин не вбачається, що позивач був позбавлений можливості виконати вимоги суду, викладені у відповідній ухвалі, у справі №7/3. При цьому судом не встановлено яким чином обставини справи №7/3 можуть вплинути на права і обов’язки сторін у даній справі.

Відповідно до вимог ст.84 ч.1 п.3 ГПК України обставини справи, встановлені місцевим господарським судом, вказуються в мотивувальній частині рішення суду, а встановлені судом апеляційної інстанції, згідно ст.105 ч.2 п.7 вказаного кодексу, в постанові.

Оскаржене рішення суду вказаним вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню.

Наведені порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права як такі, що призвели до прийняття неправильного судового рішення у справі та не можуть бути усунені касаційною інстанцією в силу положень ч.2 ст.111-5 та ст.111-7 ГПК України, є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене в цій постанові, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 3, 11110 ч.1, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Регіонального відділення фонду державного майна України по Сумській області задовольнити.

Рішення Господарського суду Сумської області від 24.12.2007р. скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя В.І. Шаргало

С у д д і Т.Б. Данилова

Г.М. Мачульський