ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.02.2008 року                                                                      Справа № 2/1пд

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Бойченка К.І.

суддів                                                  Парамонової Т.Ф.

Семендяєвої І.В.

секретар

судового засідання:                     Наумов Б.Є.

за участю представників:

від позивача:                               -Золотухіна І.В., представник

за дов. №07/1-08 від 05.02.08;

-Малець Ю.О., заступник директора по виробництву,

дов. №07/1-011 від 01.04.07;

від відповідача:                              -Жидков Л.В., представник за дов. №91 від 11.01.07;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Закритого акціонерного товариства „Групова

збагачувальна фабрика „Луганська”,

смт. Білоріченський, Лутугинський район

Луганської області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  02.10.07

по справі                                        №2/1пд (у складі колегії: головуючий суддя –Седляр О.О.,

суддя –Калашник Т.Л., суддя –Москаленко М.О.)

за позовом:                                        Державного підприємства „Луганськвантажтранс”,

смт. Ювілейне, м. Луганськ

до відповідача:                              Закритого акціонерного товариства „Групова

збагачувальна фабрика „Луганська”,

смт. Білоріченський, Лутугинський район

Луганської області

про                                                  врегулювання розбіжностей

В С Т А Н О В И В:

При укладенні договору №23 від 30.11.06 на подачу і забирання залізничних вагонів по ЗАТ „ГІФ „Луганська” між Державним підприємством „Луганськвантажтранс” та Закритим акціонерним товариством „Групова збагачувальна фабрика „Луганська” виникли розбіжності щодо редакції п. 2.5; п. 3.1; першого речення п. 3.3; абзаців 1, 2, 3, 7 п. 3.3; п. 3.4; п. 3.5; абзаців 3, 4 п. 3.6; п. 5.1; п. 5.5; п.5.9; п. 7.1 (далі за текстом –договір №23).

Державне підприємство „Луганськвантажтранс”, смт. Ювілейне, м. Луганськ, 10.01.07 звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою від 10.01.07 №07/17 про розгляд розбіжностей, що виникли між сторонами при укладанні договору №23.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.01.07 №01-10/3-21 вказана позовна заява була повернута позивачу без розгляду.

У подальшому, а саме: 23.01.07, Державне підприємство „Луганськвантажтранс”, смт. Ювілейне, м. Луганськ (далі за текстом –ДП „Луганськвантажтранс”, позивач), звернулося вдруге до господарського суду Луганської області з позовною заявою від 22.01.07 №07/54 з вимогами до Закритого акціонерного товариства „Групова збагачувальна фабрика „Луганська”, смт. Білоріченський, Лутугинський район Луганської області (далі за текстом –ЗАТ „ГІФ „Луганська”, відповідач), щодо розгляду вищевказаних розбіжностей за договором №23.

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.10.07 у справі №2/1пд позов задоволений частково, а саме:

-п. 2.5; п.3.1; п. 3.3 абз. 1, 2, 3, 7; п. 3.4; п. 3.5; п. 3.6 абз. 3, 4; п. 5.1; п. 5.5; п. 7.1 проекту договору № 23 від 30.11.06 на подачу та забирання залізничних вагонів по ЗАТ “ГЗФ “Луганська” викладено у наступній редакції:

-п. 2.5 Час подачі і збирання вагонів оформлюється пам‘яткою користування вагонами за підписами представників обох сторін - "Транспорту" і "Підприємства" з моменту фактичної подачі вагонів на навантажено-вивантажені колії " Підприємства" до моменту отримання "Транспортом" від "Підприємства" повідомлення про готовність вагонів до збирання;

-п. 3.1 Здійснювати своїми витратами по своїх коліях подачу вагонів, які прибули на станцію технікум Донецької залізниці на адресу “Підприємства” у кількості не більш 12 навантажених або 20 порожніх вагонів (вагова норма брутто 1120 тон) протягом одного часу з моменту приймання вагонів “Транспортом” та відправляємих “Підприємством” вагонів (не більш вагової норми брутто 1200 тон) на загальну сеть залізниці через станцію Технікум Донецької залізниці протягом одного часу з моменту здачі вагонів “Транспорту” на фронтах навантаження-вивантаження “Підприємства”;

-п. 3.3 абз. 1 За подачу і збирання завантажених вантажних вагонів з розрахунку планової вартості 1 тн. км на 1 півріччя 2007 року –0,82 грн., на 2 півріччя 2007 року –0,84 грн. Відстань для стягнення плати за подачу та збирання вагонів локомотивом “Транспорту” приймаємо 6 км. (станція Технікум Донецької залізниці –станція Ювілейна Донецької залізниці);

-п. 3.3 абз. 2 За подачу або збирання порожніх вагонів (в т.ч. несправних із під вивантаження) відповідно Додатку № 1”;

-п. 3.3 абз. 3 За маневрову роботу локомотива розрахунок здійснюється із розрахунку вартості 1 години –230,00 грн.;

-п. 3.3 абз. 7 –виключено;

-п. 3.4 Вартість послуг, які здійснюються “Транспортом” “Підприємству” договірна.

Абзац 3 п. 3.4 виключено;

-п. 3.5 Попередня оплата послуг здійснюється шляхом 100% перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок “Транспорту”. Розмір попередньої оплати обчислюється середньодобовим планом перевезення на поточний місяць і середньодобовим об’ємом подавання вагонів, попереднього місяця . Сторони домовились перераховувати мінімальну суму кредитового сальдо із розрахунку трьохдобового запасу за надання транспортних послуг;                    -п. 3.6 абз. 3 “Транспорт” відшкодовує “Підприємству” різницю між платою за використання вагонами по станції Технікум Донецької залізниці та “Транспорт” і фактичним використанням вагонів “Підприємством” на навантажувально-вивантажувальних місцях. Підставою є відомості нарахування плати за використання вагонів, які складені по станції Технікум та надані “Підприємством”;

-п. 3.6 абз. 4 Розрахунок плати за використання вагонів між “Транспортом” та “Підприємством” здійснюється “Транспортом” у відповідності з розділом 6 Правил і документів для визначення суми нарахованої плати на навантажувально-вивантажувальних місцях “Підприємства” є відомості плати та внутрішні пам’ятки, які підписуються сторонами щоденно;

-п. 5.1 - виключено;

-п. 5.9. - виключено;

-п. 7.1 Цей договір набуває сили з моменту узгодження усіх пунктів договору або згідно рішенню суду та діє до 31.12.12 включно;

-частині вимог щодо викладення умов п. 5.1 та п.7.1 у редакції позивача відмовлено;

-у решті вимог провадження у справі припинено;

-крім того, з відповідача на користь позивача стягнуто витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 02.10.07 у справі №2/1пд, відповідач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 17.10.07 №36, у якій, з урахуванням доповнень до апеляційної скарги від 07.02.08 №2, просить згадане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також виключити з договору №23 від 30.11.06 редакцію абзацу 1 пункту 3.3.

В обґрунтування згаданої апеляційної скарги відповідач зазначає, що, на його думку, оскаржуване рішення є неправомірним та таким, що не відповідає діючим нормам законодавства.

Позивач проти апеляційної скарги відповідача заперечив за відзивом від 13.11.07 №07/825 на апеляційну скаргу та просить залишити цю скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення –без змін.

27.11.07 позивач подав доповнення від 27.11.07 №07/871 до відзиву на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить винести рішення, яким п. 3.3 п.п. 1, 2, 3; п. 3.4; п.3.5; п.5.5; п. 5.9 договору №23 від 30.11.06 будуть викладені в редакції позивача.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 23.10.07, відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства „Групова збагачувальна фабрика „Луганська”, смт. Білоріченський, Лутугинський район Луганської області, від 17.10.07 №36 на рішення господарського суду Луганської області від 02.10.07 у справі №2/1пд призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Бойченко К.І., суддя –Парамонова Т.Ф., суддя –Семендяєва І.В.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Я вбачається з матеріалів даної справи і встановлено господарським судом Луганської області           Державне підприємство „Луганськвугілля” в особі відокремленого підрозділу „Луганськвантажтранс”, правонаступником якого є позивач у даній справі, 30.11.06 передало Закритому акціонерному товариству „Групова збагачувальна фабрика „Луганська” проект договору №23 від 30.11.06 на подачу та забирання залізничних вагонів по ЗАТ „ГЗФ „Луганська”.

Відповідач договір №23 підписав з протоколом розбіжностей від 22.12.07, про що здійснено застереження, та супровідним листом №3893 від 22.12.06 повернув один примірник договору №23 з додатком протоколу розбіжностей позивачу.

Сторони за протоколом врегулювання розбіжностей від 04.01.07 узгодили деякі умови та залишились неврегульованими умови щодо редакції п.2.5; п.3.1; першого речення п.3.3; абзаців 1, 2, 3 та 7 п. 3.3; п. 3.4; п. 3.5; абзаців 3 і 4 п. 3.6; п. 5.1; п. 5.5; п.5.9; п.7.1 договору №23.

У розділі 3 за проектом договору №23 позивач запропонував визначити зобов’язання відповідача, зокрема пунктом 3 щодо здійснення розрахунків: „п.3.3 - Попередньо перераховувати на розрахунковий рахунок „Транспорту” плату: ”.

Відповідач речення п. перше за протоколом розбіжностей виклав таким чином: „п.3.3 – Перераховувати на розрахунковий рахунок плату”.

Пункт 3.3 абз. 1 проекту договору № 23 від 30.11.06 позивачем запропоновано визначити обов’язки відповідача щодо здійснення оплати на користь позивача виклав його в наступній редакції: “За подачу і збирання завантажених вантажних вагонів з розрахунку планової вартості 1 тн. км на 1 півріччя 2007 року –0,82 грн., на 2 півріччя 2007 року –0,84 грн. Відстань для стягнення плати за подачу та збирання вагонів локомотивом “Транспорту” приймаємо 6 км. (станція Технікум Донецької залізниці –станція Ювілейна Донецької залізниці)”.

За протоколом розбіжностей відповідач умови пункту проекту договору №23 виключив.

Пункт 3.3 абз. 2 проекту договору № 23 від 30.11.06 позивачем запропоновано згідно протоколу розбіжностей у наступній редакції: “За подачу та забирання порожніх вагонів (в т.ч. несправних із під вивантаження) відповідно Додатку № 1”.

Позивач клопотанням від 02.10.07, яке здано у судовому засіданні, просить вважати, що у редакції договору № 23 в п.3.3.2 зроблено технічну помилку, а саме; замість “или”( мовою оригіналу) було зазначено “и”( мовою оригіналу). У зв’язку з чим він просить вважати дані зміни у Додатку № 1 п.3.3.2 за текстом технічною помилкою та вважати замість “и” (мовою оригіналу) читати слово “или” (мовою оригіналу) .

Відповідач за протоколом розбіжностей запропонував наступну редакцію даного пункту: “За подачу та забирання залізничних вагонів –згідно Додатку № 1. У Додатку № 1 замість “Таблиця нарахування плати за подачу та збирання залізничних вагонів” записати: “Таблиця нарахування плати за подачу та збирання залізничних вагонів”, замість “Кількість вагонів на подачу або збирання, за добу”. Відстань для стягнення плати за подачу та збирання вагонів локомотивом “Транспорту” приймаємо 6 км.”

Пункт 3.3 абз. 3 проекту договору № 23 від 30.11.06 позивачем запропоновано у наступній редакції: “За маневрову роботу локомотива з розрахунку вартості 1 часу – 230,00 грн.”.

Відповідач за протоколом розбіжностей даний пункт виклав у наступній редакції “За маневрову роботу локомотива з розрахунку вартості 1 часу –155,40 грн.”.

Пункт 3.5 проекту договору №23 від 30.11.06 позивачем запропоновано у наступній редакції: “Попередня оплата послуг здійснюється шляхом 100% перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок “Транспорту”. Розмір попередньої оплати обчислюється середньодобовим планом перевезення на поточний місяць і середньодобовим об’ємом подавання вагонів, попереднього місяця. Сторони домовились перераховувати мінімальну суму кредитового сальдо із розрахунку трьохдобового запасу за надання транспортних послуг”.

Відповідач за протоколом розбіжностей запропонував викласти даний пункт у наступній редакції : “Оплата послуг здійснюється щодекади, протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку на здійснені послуги та акта виконаних робіт”.

Пункт 5.1 проекту договору №23 від 30.11.06 позивачем запропоновано викласти у наступній редакції: “У разі не підписання “Вантажовласником” актом виконаних послуг, відсутності грошових коштів на розрахунковому рахунку “Транспорту”, останній залишає за собою право припинити подавання та забирання вагонів, а вагони, які надійшли на адресу “Вантажовласника” передаються йому на відповідальний простій, згідно пам'яток про користування вагонами”.

Відповідач пропонує даний пункт виключити.

За умовами п. 5.5 проекту договору №23 позивач запропонував передбачити сплату пені у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочки платежів, але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

За протоколом розбіжностей відповідач п.5.5 виключив.

Відповідно до протоколу розбіжностей відповідач пропонує доповнити договір №23 від 30.11.06 пунктом 5.9, виклавши його у наступній редакції: “За порушення умов договору по подачі та збиранню вагонів (послуг), “Транспорт” оплачує “Підприємству” штраф у розмірі 20% від вартості неякісних послуг”, проти доповнення даного пункту позивач заперечує.

Пункт 7.1 проекту договору № 23 від 30.11.06 позивачем запропоновано строки дії договору, а саме: “Цей договір набуває сили з 01.01.07 і діє до 31.12.07 включно”.

Відповідач даний пункт виклав у наступній редакції: “Цей договір набуває сили з моменту узгодження усіх пунктів договору чи за рішенням суду та діє до 31.12.12 включно”.

Відповідно до умов ст. 179, ст. 187 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів; спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Обов’язковість укладання договору № 23 між сторонами викликана тим, що позивач є власником під’їзної колії і здійснює подачу і збирання вагонів, що прибувають на адресу контрагентів, які знаходяться на під’їзної колії позивача.

У відповідності до п. 76 Статуту залізниць України порядок обслуговування контрагентів–підприємств, що мають у межах залізничної під’їзної колії іншого підприємства свої склади або залізничні колії, які до неї примикають, встановлюється договорами, що укладаються без участі залізниці, безпосередньо між контрагентами і підприємством, якому належить залізнична під’їзна колія. Відповідальність перед залізницею за користування вагонами контрагентом, збереження вантажів та вагонів несе підприємство, якому належить залізнична під’їзна колія.

За протоколом врегулювання розбіжностей відповідач визначений як „Підприємство”.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначений загальний порядок укладання господарських договорів.

Згідно з ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч. 2 ст. 181 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні.

Згідно з ч. 4 ст. 181 Господарського кодексу України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Частиною 7 ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов’язковим для сторін на підставі закону, або сторона –виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей не передасть у зазначений 20-ти денний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Позивач первісно звернувся до місцевого господарського суду з позовом від 10.01.07 №07/17 щодо розгляду вищевказаних розбіжностей на 19-й день після отримання протоколу розбіжностей, тобто врахував положення ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України.

Разом з тим, судова колегія вважає, що доводи відповідача щодо пропуску позивачем встановленого ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України 20-ти денного строку не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов’язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї з сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

При укладанні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Пунктом 2.2 Правил обслуговування залізничних під’їзних колій, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.00 за №875/5096, встановлено, що договір про експлуатацію під’їзної колії і договір про подачу та забирання вагонів укладається терміном на п’ять років.

Як вищевказано, позивач за проектом договору №23 запропонував відповідачу викласти абзац 1 пункту 3.3 в наступній редакції: “За подачу і збирання завантажених вантажних вагонів з розрахунку планової вартості 1 тн. км на 1 півріччя 2007 року –0,82 грн., на 2 півріччя 2007 року –0,84 грн. Відстань для стягнення плати за подачу та збирання вагонів локомотивом “Транспорту” приймаємо 6 км. (станція Технікум Донецької залізниці –станція Ювілейна Донецької залізниці)”.

За умовами п. 7.1 проекту договору №23 позивач визначив його дію до 31.12.07 включно, а відповідач за протоколом розбіжностей –до 31.12.12 включно.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції п. 7.1 договору прийнятий в редакції відповідача за протоколом розбіжностей, але ні позивач за проектом договору №23, ні відповідач за протоколом розбіжностей не обумовили такі істотні умови як розмір вартості послуг за подачу та забирання завантажених вагонів на період після 31.12.07.

Також, на день прийняття судом першої інстанції рішення по даній справі (02.10.07) закінчилося перше півріччя 2007 року, в якому за умовами абзацу 1 п. 3.3 проекту договору №23 позивач запропонував передбачити обов’язок відповідача здійснювати оплату на користь першого за подачу та забирання завантажених вагонів з рахунку планової вартості 1 тн.км. –0,82 грн.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для вирішення спору по суті, оскільки договір №23, при підписанні якого виникли розбіжності, не містить усіх істотних умов, а тому дійшла висновку про те, що провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення по пунктам 2.5; 3.1; абз. 7 п. 3.3; п. 3.4; абзацам 3, 4 п. 3.6 договору №23 вирішив спір по суті, але в описовій частині рішення вказано, що при розгляді справи сторонами 17.04.07, 14.08.07 надані протоколи узгодження розбіжностей пунктів 2.5; 3.1; абз. 7 п. 3.3; п. 3.4; абзаців 3, 4 п. 3.6; а також п. 5.5.

Таким чином, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно судовою колегією скасовується і провадження у справі слід припинити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України:

за позовом:

-витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп. покласти на позивача у справі –Державне підприємство „Луганськвантажтранс”, смт. Ювілейне, м. Луганськ;

-витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп. покласти на відповідача у справі –Закрите акціонерне товариство „Групова збагачувальна фабрика „Луганська”, смт. Білоріченський, Лутугинський район Луганської області;

за апеляційну скаргою:

-витрати по сплаті державного мита у сумі 21 грн. 25 коп. покласти на позивача у справі –Державне підприємство „Луганськвантажтранс”, смт. Ювілейне, м. Луганськ;

-витрати по сплаті державного мита у сумі 21 грн. 25 коп. покласти на відповідача у справі – Закрите акціонерне товариство „Групова збагачувальна фабрика „Луганська”, смт. Білоріченський, Лутугинський район Луганської області.

У судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини даної постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, п. 11 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 85, 99, 101, п. 3 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Групова збагачувальна фабрика „Луганська”, смт. Білоріченський, Лутугинський район Луганської області, від 17.10.07 №36 на рішення господарського суду Луганської області від 02.10.07 у справі №2/1пд задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 02.10.07 у справі №2/1пд скасувати.

3.Провадження у справі припинити.

4.Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Групова збагачувальна фабрика „Луганська”, смт. Білоріченський, Лутугинський район Луганської області, 92016 (вул. Бондаренко, буд. 11, смт. Ювілейне, м. Луганськ, 91413), ідентифікаційний код №32441307, на користь Державного підприємства „Луганськвантажтранс”, вул. Алчевське шосе, буд. 6, смт. Ювілейне, м. Луганськ, 91493, ідентифікаційний код №34792034, витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп. за позовом.

5.Стягнути з Державного підприємства „Луганськвантажтранс”, вул. Алчевське шосе, буд. 6, смт. Ювілейне, м. Луганськ, 91493, ідентифікаційний код №34792034, на користь Закритого акціонерного товариства „Групова збагачувальна фабрика „Луганська”, смт. Білоріченський, Лутугинський район Луганської області, 92016 (вул. Бондаренко, буд. 11, смт. Ювілейне, м. Луганськ, 91413), ідентифікаційний код №32441307, витрати по сплаті державного мита у сумі 21 грн. 25 коп. за апеляційною скаргою.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   К.І. Бойченко

Суддя                                                                                Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                                І.В. Семендяєва