ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ 30/188-07-5804

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

Представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської міської ради

на

постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 16.10.2007 року

у справі

№   30/188-07-5804 господарського суду
Одеської області

за позовом

Представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської міської ради

до

СПД-ФО ОСОБА_1.

про

розірвання договору оренди,
виселення та стягнення орендної плати у сумі 7 636,74 грн., пені у сумі
324,42 грн. та штрафу у сумі 1700 грн.

та за  зустрічним позовом

СПД-ФО ОСОБА_1.

до

Представництва по управлінню
комунальною власністю Одеської міської ради

про

розірвання договору оренди та
стягнення 2 442 грн.

За участю представників сторін:

позивача -не з'явились,

відповідача
-не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 03.09.2007 р. (суддя -Рога Н.В.) в частині розірвання договору №
83/33 оренди нежитлового приміщення  від
05.10.2006 р. провадження у справі припинено, у задоволенні вимог
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради  щодо виселення фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1. з  нежитлового приміщення
підвалу, загальною площею 269,3 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.
Ніжинська, 73, та зобов'язання повернути зазначене приміщення за актом
приймання-передачі, стягнення орендної плати у сумі 7636,74 грн.,  пені у сумі 324,42 грн. і штрафу у сумі 1700
грн. - відмовлено. Зустрічну позовну заяву фізичної особи -підприємця ОСОБА_1.
задоволено частково. Стягнуто з Представництва на користь фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1. зайво сплачену орендну плату у сумі 732,40 грн., держмито
у сумі 51 грн. і витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 59 грн. У задоволенні
іншої частини позову відмовлено.
Стягнуто з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1. 51 грн. держмита.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 16.10.2007 р. (судді -Бойко Л.І. (головуючий), Величко
Т.А., Жукова А.М.) рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2007
р. залишено без змін.

Сторони не скористались наданим
процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

Відзиву від відповідача не
надходило.

Не погоджуючись частково з рішенням та
постановою, Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської
ради звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати в частині стягнення з позивача  зайво сплачену орендну плату у сумі 732,40
грн. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні зустрічних позовних
вимог, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням господарськими
судами норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду
прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,           05.10.2006 р. сторонами був
укладений договір оренди
нежитлового  приміщення № 83/33,
згідно якого орендодавець (Представництво) по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради передає, а орендар (СПД-ФО ОСОБА_1.) приймає у строкове
платне користування нежитлове підвальне
приміщення загальною площею 269,3 кв.м.,
розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, 73, з метою розміщення
пункту по ремонту побутової техніки строком до 01.09.2007 р.

Також сторонами був підписаний акт
приймання-передачі приміщення, відповідно до якого орендодавець здав, орендар
прийняв приміщення, яке знаходиться у незадовільному технічному стані.

Попередніми судовими інстанціями було
встановлено, що з 17.11.2006 р. ОСОБА_1. не могла використовувати об'єкт
оренди, оскільки ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2006 р.
за позовом власників квартир будинку № 73 по вул. Ніжинська у м. Одесі до
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради,
Одеської міської ради, Виконкому Одеської міської ради, Одеського міського
голови та ОСОБА_1. про визнання недійсним договору оренди, свідоцтва про право
власності  та інших документів, а також
про усунення перешкод у здійсненні права власності, було  накладено арешт на означене підвальне
приміщення площею 269,3 кв.м, та заборонено ОСОБА_1. здійснювати дії щодо
вселення у зазначене приміщення.

Довідкою  дільниці № 2 КП "ДЕЗ
"Центральний"  виконкому
Одеської міської ради від 13.07.2007р. було підтверджено, що ОСОБА_1. не
користується підвальним приміщенням у буд. № 73 по вул. Ніжинській з 05.10.2006
р. і по даний час, так як у даному приміщенні розташовані сараї мешканців,
елеваторний вузол та технічні приміщення будинку.

Виконуючи  прийняті на себе зобов'язання по орендній
платі, орендар 22.11.2006 р. оплатив орендну плату за 2 місяці у сумі 2 442
грн. (з ПДВ).

Відповідно до ст. 762 ЦК України,
наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути
використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, суди дійшли
обґрунтованого висновку про те, що відповідач не мав змоги користуватись
орендованим приміщенням, а позивач не довів свого права на стягнення орендної
плати та пені.

А тому, вимоги позивача про
стягнення орендної плати у сумі 7 636,74 грн., пені -324,42 грн. є
безпідставними.

Разом з цим, як вбачається з
матеріалів справи, орендар знав про незадовільний технічний стан об'єкту
оренди, про що свідчить його підпис на акті, мав намір привести даний об'єкт у
належний стан з метою подальшого використання для здійснення господарської
діяльності.

Оскільки відповідач з моменту
прийняття Приморським районним судом ухвали
від 17.11.2006 р. не мав змоги використовувати орендне приміщення,
орендна плата за період з 05.10.2006 р. по 17.11.2006 р. склала 1706,06 грн.

За таких обставин, попередні судові
інстанцій дійшли правомірного висновку про повернення відповідачу зайво
сплачену орендну плату у сумі 732,40 грн., враховуючи, що відповідач оплатив орендну
плату за 2 місяці в сумі 2 442 грн.

Перевіривши у відповідності до ч. 2
ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного
господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку
ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності;
дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази;
належним  чином  проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних
обставин, місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки
сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні
правовідносини та прийнято обґрунтоване та законне рішення.

В свою чергу, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу,
повно з'ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої
апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах,
наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства.
Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає
положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами
та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про
порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого
підтвердження. В зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Представництва по
управлінню комунальною власністю Одеської міської ради залишити  без задоволення.

Рішення Господарського суду
Одеської області від 03.09.2007 року та постанову  Одеського апеляційного господарського суду
від 16.10.2007 року  у справі №
30/188-07-5804 залишити без змін.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Фролова Г.М.