ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 р.

№ 3/50

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді

Кота О.В.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Самусенко С.С.,

розглянув касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Літа"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2007р.

та рішення

господарського суду м. Києва від 06.03.2007р.

у справі

№3/50

за позовом

Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс"

до

Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Літа"

про

виселення та спонукання укладення договору оренди

за зустрічним позовом

Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Літа"

до

Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс"

про

спонукання укладання договору оренди нежитлових приміщень,

за участю представників:

-          позивача: не з'явились;

-          відповідача: Удод В.А., дов. №17 від 29.07.2007р.;

Тимошенко А.Г., дов. №24 від 23.01.2008р.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року Комунальне підприємство по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс" звернулось до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Літа" про виселення останнього з нежитлового приміщення площею 125,5кв.м. в будинку №7/14 по вул.Богомольця в м. Києві у зв’язку із закінченням строку договору оренди №37/1 від 27.04.2006р.

23.02.2007р. Закрите акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Літа" подало зустрічну позовну заяву до Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс" про спонукання укладення договору оренди нежилих приміщень №№3-12, які входять до групи приміщень №191, що розташовані за адресою м. Київ, вул. Богомольця/П.Орлика №7/14 (літера А).

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.03.2007р. у справі №3/50 (суддя Хілінська В.В.) позов Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс" про залишено без розгляду; в задоволенні зустрічного позову Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Літа" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2007р. у справі №3/50 (колегія суддів у складі головуючого судді Губенко Н.М., суддів Барицької Т.Л., Ропій Л.М.) рішення господарського суду міста Києва від 06.03.2007р. у справі №3/50 залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду та постановою суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Закрите акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Літа" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 06.03.2007р. у справі №3/50 в означеній частині скасувати та передати справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Відзив на касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Літа" на час розгляду справи в касаційній інстанції суду наданий не був, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п.1, 6 постанови від 29.12.1976 №11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Комунальне підприємство по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс" подало до місцевого господарського суду позов про виселення Закритого акціонерного товариства "Науково –виробниче підприємство "Літа" з нежитлового приміщення площею 125,5кв.м. розташованого в будинку за адресою: м. Київ, вул. Богомольця/Пилипа Орлика, №7/14, літера "А".

Ухвалами господарського суду міста Києва від 30.01.2007р. та 15.02.2007р. позивача було зобов’язано надати підтвердження того, що спірне майно належить на праві власності територіальній громаді Печерського району міста Києва.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на розпорядження №1600 від 28.10.2003р. "Про реєстрацію комунального підприємства по утриманню житлового фонду "Липкижитлосервіс" та заходи, пов’язані з його створенням", та додаток №1 до даного розпорядження, в якому міститься перелік об’єктів нерухомого майна (жилих і нежилих будинків), що вилучаються з оперативного управління комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Печерськжитло" та закріплюються на праві оперативного управління за комунальним підприємством "Липкижитлосервіс".

Відповідно до ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно п.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації №1600 від 28.10.2003р. не є належним доказом того, що спірне майно належить на праві власності територіальній громаді Печерського району міста Києва, оскільки позивачем не подано доказів того, що Печерська районна у місті Києві рада надавала повноваження Печерській районній у місті Києві державній адміністрації.

Згідно із п.5 ч.1 ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з’явився на виклик у засідання господарського суду і його нез’явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, та суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення місцевого суду, правильно виходили з того, що позивач не виконав вимог суду, викладених в ухвалах місцевого господарського суду від 30.01.2007р. та 15.02.2007р., що є підставами до залишення позову без розгляду.

При цьому, місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції під час розгляду зустрічного позову встановлено, що Закрите акціонерне товариство "Науково –виробниче підприємство "Літа" на підставі укладеного договору №37/1 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва від 27.04.2006р. з Комунальним підприємством по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс" користувалось нежилими приміщеннями №№1, 2, загальною площею 41,1кв.м., що складає 23/100 частини від групи приміщень №191 за адресою: м. Київ, вул. Богомольця/Пилипа Орлика, №7/14, (літера А). Строк дії даного договору встановлений з 27.04.2006р. по 16.10.2006р.

29.12.2006р. між Закритим акціонерним товариством "Науково-виробниче підприємство "Літа" та Фондом приватизації комунального майна Печерського району міста Києва укладено договір купівлі-продажу №1067 нежилого приміщення №№1,2 загальною площею 41кв.м, що складають 23/100 частини від групи приміщень №191 за адресою: м. Київ, вул.Богомольця/Пилипа Орлика, №7/14, (літера А).

11.01.2007р. ЗАТ "Науково-виробниче підприємство "Літа" направило лист №1/11-1 до Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс" з пропозицією укласти договір оренди на нежилі приміщення №3-12, що входять до групи приміщень №191. До листа додана була копія договору купівлі-продажу №1067 від 29.12.2006р.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову про спонукання до укладення договору оренди суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що відповідно до ст.9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону. Статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", визначено, що орендодавцями є зокрема: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю; органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності.

Враховуючи наведене, господарським судом встановлено, що ЗАТ "Науково-виробниче підприємство "Літа", звернувшись до Комунального підприємства по утриманню та експлуатації житлового фонду "Липкижитлосервіс" з листом №1/11-1 від 11.01.2007р., не направило разом із заявою проект договору оренди та інші документи, у відповідності з переліком, який визначений Фондом державного майна України.

Вказаний висновок судів першої та апеляційної інстанцій про невиконання позивачем за зустрічним позовом вимог чинного законодавства, яке регулює умови укладення договорів оренди, ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам ч.2 ст.759 ЦК України, ст.ст.5, 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", що зумовило відмову у задоволенні зустрічного позову.

В порушення положень, запроваджених статями 33, 34 ГПК України, Закритим акціонерним товариством "Науково-виробниче підприємство "Літа" не надано ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції доказів в підтвердження своїх вимог та заперечень. Наданим сторонами доказам судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку, на підставі чого встановлені обставини справи.

Згідно ст. 1117 ГПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази; у касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Обґрунтованих доводів про порушення норм процесуального законодавства при оцінці доказів заявником касаційної скарги не надано.

Твердження скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, запроваджених ст.11110 ГПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними у справі матеріалами. Зокрема, ухвали Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2007р., від 26.04.2007р., від 24.05.2007р. були своєчасно направлені сторонам із зазначенням, що нез’явлення представників сторін в засідання суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, враховуючі запроваджені ст.101 ГПК України межі перегляду апеляційною інстанцією оскаржуваних судових актів.

На підставі викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстави для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 06.03.2007р. у справі №3/50 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, п.1 ч.1 ст.1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Літа" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 06.03.2007р. у справі №3/50 залишити без змін.

Головуючий суддя:

О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Самусенко