ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 305
РІШЕННЯ

Іменем України

11.02.2008

Справа
№2-14/608-2008

За
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

До
відповідача  Феодосійського казенного
оптичного заводу, м. Феодосія, вул.. Московська,11

Про  стягнення
154506,12   грн.

Суддя Курапова
З.І.

П Р Е
Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача - ОСОБА_2, копія   від
25.12.2007.  у справі

Від
відповідача - Рябуха К.О., копія дов. № 1814 від 11.02.2008. у справі

Суть
спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з
відповідача   154506,12   грн., у т.ч.
135266,66   грн. заборгованості,  13039,71 грн. індекс інфляції,  1690,85 грн. річних  і 4508,90 грн. штрафу   за
користування чужими  грошовими
коштами.

Позивач
свої позовні вимоги пояснює невиконанням відповідачем договірних
зобов'язань  по своєчасному поверненню
фінансової допомоги.

Відповідач
позовні вимоги визнав, просить надати відстрочку виконання рішення до
01.04.2008.

Розглянув
матеріали справи, заслухав доводи
представників позивача та відповідача, суд -

Встановив :

14.05.2007.
Феодосійський казенний оптичний завод (Користувач) і СПД ОСОБА_1 (Кредитор)
уклали договір позики, відповідно до якого Кредитор передає Користувачу в
безоплатне користування на строк, зазначений цим  договором, кредит, який Користувач
зобов'язується повернути кредитору після закінчення строку, встановленому цим
договором (п.1.1 договору).

Предметом
кредиту  є грошові кошти в сумі 135266,66
грн. (п.1.2. договору).

Платіжним
дорученням № 1 від 18.05.2007.  позивач
перерахував відповідачеві  135266,66
грн.  фінансової допомоги  згідно договору від 14.05.2007.

Згідно
п.4.1.,4.2., 5.1. договору  кредит
надається на  строк  3 календарних місяця, остаточної датою
користування кредитом вважається 30 червня 2007 р., після цієї дати відповідач
був зобов'язаний  повернути кредит
протягом двох календарних днів.

Відповідно
до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві  таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно
ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526, 530, 1049 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк,
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Одержаний кредит відповідач не повернув,
заборгованість в сумі 135266,66 грн. підтверджується актом звірки розрахунків
від 07.12.2007., визнана відповідачем і підлягає стягненню.

Відповідно
до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу  з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценті річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс
інфляції за період липень - листопад 2007 р., як заявлено позивачем, становить
13039,71 грн.

Річні
нараховані позивачем за період з 01.07. по 01.12.2007., однак, як вказано
вище,  відповідач згідно п.5.1. договору
зобов'язаний повернути кредит протягом двох календарних днів з дати закінчення
строку користування кредитом, строк користування кредитом закінчився
30.06.2007., тобто повернути кредит відповідач був зобов'язаний до 02.07.2007.,
у зв'язку з чим річні підлягають стягненню частково за період з 03.07.2007. по
01.12.2007. у сумі 1689,91 грн.

Позовні
вимоги у частині стягнення штрафу в сумі
4508,90 грн., який нарахований позивачем із рахунку облікової ставки НБУ
за кожний день прострочення платежу за період з 01 липня по 01 грудня 2007 р.,  задоволенню не підлягають за такими
обставинами:

Вимоги
про стягнення штрафу позивач пояснює тим, що п. 6.1., 6.2. договору  передбачений спосіб забезпечення
зобов'язань  неустойкою у виді штрафу,
однак процент штрафних санкцій не зазначений, у зв'язку з чим позивач  нарахував штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань на підставі   ч.6
ст.231 Господарського кодексу України.

Відповідно
до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може
забезпечуватися  неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно
ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій формі, правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання, вчинений із недодержанням
письмової форми, є нікчемним.

Відповідно
до ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно
до ст.1 Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»   від 22.11.1996. № 54396-ВР розмір пені за
прострочку платежу повинен встановлюватися за згодою сторін, тобто в договорі.

Згідно
до п.2.1. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.04.94.
№ 02-5293 «Про деякі питання практики застосування майнової відповідальності
за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань» , якщо сторони у
відповідному договорі не встановили конкретно
міру відповідальності, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків,
колі розмір пені встановлений  чинними
актами законодавства.

Частиною
6 ст. 231 Господарського кодексу України
встановлено спеціальне правило порядку нарахування штрафних санкцій за
порушення грошових зобов'язань - встановлення штрафних санкцій  у відсотках, розмір яких визначається  обліковою ставкою НБУ, конкретний розмір
штрафних санкцій повинен зазначатися у договорі або може бути передбачений
законом.

У
пункті 6.1. договору передбачено, що
способом  забезпечення виконання
зобов'язань відповідача є неустойка (штраф).

Згідно
ч.2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, тобто
штраф стягується одноразово та не підлягає нарахуванню за кожний день прострочення
платежу,  за кожен день  прострочення виконання зобов'язань може   нараховуватися  пеня відповідно до ч.3 ст. 429 ЦК України.

Крім
того, п.6.2. договору відносно розмірі штрафу сторонами не заповнений, тобто
домовленість про стягнення штрафу сторонами не досягнуто, отже штраф стягненню
не підлягає.

Відповідно
до п.6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідач
заявив клопотання про відстрочення виконання рішення строком до 01.04.2008. за
мотивами важкого фінансового стану, накладенням арешту ДВС на всі розрахункові
рахунки заводу, що перешкоджає своєчасному
виконанню рішення. Враховуючи згоду позивача про надання відстрочки
виконання рішення, суд вважає можливим задовольнити клопотання відповідача та
надати відстрочку виконання рішення до 01.04.2008.

Державне
мито та  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно
задоволеним вимогам.

У
судовому засіданні, яке відбулося 11 лютого 2008 р., оголошені тільки вступна
та резолютивна частині рішення.

Відповідно
до ст.84  Господарського процесуального
кодексу України рішення оформлено і підписано 12 лютого 2007 р.

З
огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82, 83,  84 Господарського  процесуального кодексу  Україні, суд -

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Феодосійського казенного
оптичного заводу, м. Феодосія, вул.. Московська,11209 в СФ ТОВ
«Укрпромбанк», МФО 384867, ЗКПО 14310649)
на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_1 в КРД АПБ «Райффайзен банк Аваль», МФО 324021, ЗКПО
НОМЕР_2) 135266,66 грн. заборгованості,
13039,71 грн. індекс інфляції, 1689,91 грн. річних, 1499,96   грн. державного мита та 114,56  грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3. Надати відстрочку виконання рішення до
01 квітня 2008 р.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

5. В інший частині позову відмовити.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Курапова З.І.