ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2008 р.

Справа № 11/290-07-8501

За позовом: Акціонерного товариства закритого типу „Виробниче об’єднання „Облпаливо”;

До відповідачів: 1. Одеської залізниці;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю „Углепоставка”;

про стягнення 2687,25 грн.;

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: Кобальчинська Т.Л. (за довіреністю);

Від відповідача: Кірічек С.В. (за довіреністю);

Від відповідача (ТОВ Углепоставка”): не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: 19.11.2007 р. за вх. № 11188 АТЗТ „ВО „Облпаливо” (далі –Позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Одеської залізниці збитків від нестачі вантажу в сумі 2687,25 грн.

24.12.2007 р. ухвалою суду до участі у справі залучено іншого відповідача –ТОВ „Углепоставка”.

Позивач на позовних вимогах наполягає.

Відповідач –Одеська залізниця проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позов (вх. № 29126 від 24.12.2007 р.).

Відповідач –ТОВ „Углепоставка” у судові засідання від 10.12.2007 р., 24.12.2007 р., 14.01.2008 р., 28.01.2008 р. та 06.02.2008 р. та 20.02.2008 р. не з’явився, відзиву на позов не надав, представників не направив.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд встановив:

ТОВ „Углепоставка” по залізничній накладній № 49526194 від 09.08.2007 р., в напіввагоні № 65350266 було відправило на адресу Позивача вугілля марки Антрацит АМ у кількості 65000 кг.

15.08.2007 р. на станції призначення Котовськ Одеської залізниці за письмовою заявкою вантажоодержувача здійснено переваження вагону, виявлено нестачу вантажу у розмірі 6250 кг., у зв’язку з чим було складено комерційний акт серії БК № 391570/12 від 15.08.2007 р.

Позивачем розрахована вартість недостачі, яка склала 2687,25 грн.

Відповідач (Одеська залізниця) проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 29126 від 24.12.2007 р.) та зазначає, та зазначає, що у відповідності до ст. 31, 32 Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів у вагонах відкритого типу п. п. 5,6 відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування та здійснювати навантаження з додержанням Технічних умов. Придатність вагону для перевезення даного вантажу у комерційному відношенні визначив вантажовідправник.

Згідно до Акту про технічний стан вагону № 5 від 15.08.2007 р. виявлена деформація люків старого походження, яка стала можливою внаслідок перевезеного раніше вантажу. Відповідно до записів у залізничній накладній №49526194 від 09.08.2007 р. завантаження вагону № 65350266 здійснював вантажовідправник, таким чином він повинен був бачити несправність вагону.

Посилаючись на п. 3.9 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. № 04-5/601 Відповідач вказує, що коли під завантаження наданий технічно несправний вагон, відправник зобов'язаний відмовитися від його використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, нестачу, пошкодження вагону, що виникли внаслідок технічної несправності рухомого складу, відноситься на відправника.

Також Відповідач зазначив, що прибуття напіввагону на станцію призначення з недовантаженням до рівня бортів не свідчить про втрату або розкрадання вантажу при перевезенні. Залізниця вправі перевіряти дані, зазначені відправником у залізничній накладній, але не зобов'язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення. Крім того, згідно розділу 8 п. 27 Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів рідких або зданих до перевезення у сирому або вологому стані.

Відповідач –ТОВ „Углепоставка” у судові засідання від 10.12.2007 р., 24.12.2007 р., 14.01.2008 р., 28.01.2008 р. та 06.02.2008 р. та 20.02.2008 р. не з’явився, відзиву на позов не надав, представників не направив.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниць України придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається:

- вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці;

- контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів - відправником.

Крім того, відповідно до вимог ч. ІІІ ст. 27 , ст. 31 Статуту та пункту 5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у напіввагон повинен визначити придатність рухомого складу для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантажені вантажів які містять дрібні фракції ,- усунути щілини та конструктивні зазори напіввагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу. У разі невиконання зазначених вимог відповідальність за втрату або пошкодження вантажу, що виникли з цієї причини, несе відправник. З метою забезпечення збереженості вантажу у вагонах відкрито типу на їх поверхню наноситься захисне маркування або застосовується покриття чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Так, в комерційному акті ст. Котовськ серії БК № 391570/12 від 15.08.2007 р. зазначено, що на підставі письмової заявки вантажоодержувача вагон був поданий під переваження. При комісійному переваженні виявилось, що бракує 6250 кг. вантажу. Навантаження у вагоні рівномірне, нижче рівня бортів на 60-70 см. Слідів виїмки вантажу не має, вантаж маркіровано вапном. Зі східного боку вагону є не прилягання торцевих дверей по всій висоті шириною 200 мм., щілина закладена травою, верхній замок несправний, нижній замок розукомплектований –відсутня клямка, стулки дверей посередині не стягнуті завареною скобою, права стулка видавлена за поріг торцевих дверей, є воронкоподібне поглиблення 1200х1200х1000 мм. Вагон технічно не справний.

У випадках, коли під завантаження поданий несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю (ч.3. п. 3.9 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. № 04-5/601).

В акті про технічний стан вагону № 65350266 (акт № 5 від 15.08.2007 р. (а.с.62) зазначено, що втрата вантажу можлива. Вантаж навантажено Вантажовідправником у несправний вагон.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо наявності вищезазначеної несправності під час завантаження вагону Відправником та недодержання відправником вантажу –ТОВ „Углепоставка” –при завантаженні напіввагону № 65350266, вимог ст.ст. 27, 31, 32 Статуту залізниць України, Правил перевезення у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. № 542.

Згідно зі ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі –продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну, вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

Згідно ст.113 СЗУ –за незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин.

Залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери (ст. 31 СЗУ).

Відповідно до ст. 924 Цивільного Кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Одеською залізницею не доведено відсутність вини у нестачі вантажу при перевезенні у кількості 6250 кг.

Враховуючи викладене, суд вирішив покласти відповідальність за нестачу вантажу як на відправника, так і на перевізника, пропорційно вини кожного з них, згідно ст.ст. 27, 110, 111, 113-115 Статуту Залізниць України та ст.924 ЦК України.

Кількість і вартість відправленого вантажу Позивач належним чином підтвердив додатком № 1 від 31.05.2007 р. до договору № 3 від 03.01.2007 р., рахунком № 156 від 09.08.2007 р. Вартість однієї тони вугілля АМ складає 358,30 грн. без ПДВ (429,96 грн. з ПДВ).

Розрахунок вартості нестачі у розмірі 2687,25 грн., здійснено Позивачем неправильно, без урахуванням норми нестачі (природного збитку і граничної розбіжності при визначенні маси нетто) у розмірі 1% для вугілля.

Згідно розрахунку суду вартість нестачі складає:

6250 кг. - 650 кг (1% від 65000 кг) х 0,42996 грн. = 2407,78 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 2407,78 грн., оскільки саме в цьому розмірі вони є обґрунтованими та підтвердженими наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести пропорційно за рахунок Відповідачів, згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Одеської залізниці (65012 м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, п/р № 1, № 3 в Одеській філії АБ “Експрес-банк”, МФО 328801, код 01071315) на користь Акціонерного товариства закритого типа “Виробниче об`єднання “Облпаливо” (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1, п/р 26000340 у ТОВ КБ „СКБ”, МФО 388313, код 30514975) –1203,89 грн. вартості нестачі вантажу; 45,70 грн. –держмита; 52,86 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Углепоставка” (83117, м. Донецьк, вул. Петровського, 136а/37, код 32434593) на користь Акціонерного товариства закритого типа “Виробниче об`єднання “Облпаливо” (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 70/1, п/р 26000340 у ТОВ КБ „СКБ”, МФО 388313, код 30514975) –1203,89 грн. вартості нестачі вантажу; 45,70 грн. –держмита; 52,86 грн. – витрати на ІТЗ судового процесу.

4.          В решті позову –відмовити.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                             Власова С.Г.

Рішення підписане 25.02.2008 р. в порядку ст. 85 ГПК України.