ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.08

Справа №АС 12/732-07.

Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А.

При секретарі судового засідання Бардаковій О.М.

За участю представників сторін:

Від позивача – Воєйко В.Л.

Від відповідача – Горбачова О.М. (дов. № 1355/10/10-018 від 12.02.2008 р.)

Розглянувши матеріали справи № АС 12/732-07

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозем», м. Глухів

до відповідача – Глухівської міжрайонної податкової інспекції

про скасування податкового повідомлення-рішення

Предмет спору: Позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції № /0 від 12.12.2007 року про застосування штрафної санкції в розмірі 21 046 грн.

Відповідач вимоги позивача не визнав, подав суду заперечення.

В судовому засіданні відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України оголошувалися перерви з 17.01.2008 року до 10:00 годин 14.02.2008 року та з 14.02.2008 року до 11:00 годин 20.02.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

За результатом виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозем» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 11.09.2006 року по 30.09.2007 року (акт перевірки від 28.11.2007 року № 1732/23/34171584) Глухівська МДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення від 12.12.2007 року № /0 про застосування фінансової санкції в розмірі 21 046 грн. за порушення п. 13.1 п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

З вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач не погоджується.

Свої вимоги позивач мотивує наступним: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрозем» зареєстровано Глухівською районною державною адміністрацією 11 вересня 2006 року. Єдиним засновником товариства є резидент Французької республіки – Акціонерне товариство «Юкрен Сераль Девелопман», тому ТОВ «Агрозем» є товариством з іноземними інвестиціями.

З метою здійснення підприємницької діяльності та залучення іноземних інвестицій, ТОВ «Агрозем» в 2007 році було укладено договори позики з резидентом Французької Республіки - Акціонерним товариством «Юкрен Сераль Девелопман», за цими договорами позики передбачено сплата процентів за користування предметом позики.

У першому кварталі 2001 року відповідно до журналу-ордера і відомості по рахунку 6842 товариством було нараховані нерезиденту проценти за договорами позики в сумі 107 928 грн. 60 коп. з цієї суми утримано 10 відсотків прибутку з доходу нерезидента, що становить 10 782 грн. 86 коп., сума, яка підлягала перерахуванню нерезиденту, становила 97 135 грн. 74 коп. Фактичне перерахування нерезиденту процентів здійснено товариством 18.05.2007 року. В момент перерахування грошових коштів нерезиденту, товариство утриманий податок до бюджету перерахувати не могло, так, як податковий орган не міг надавати рахунок, на який повинно було здійснюватися перерахування. Після отримання у відділі обліку Глухівської МДПІ номеру рахунку 007, на який належить перерахувати утриманий податок із доходу нерезидента, у цей день товариство перерахувало утриманий податок. Після вияснилося, що товариством утриманий податок було перераховано на рахунок місцевого бюджету, а належить цей податок перерахувати до державного бюджету на рахунок № 0107. 21.08.2007 року товариство з письмовою заявою звернулося до Глухівської МДПІ про перерахування сплаченого податку на рахунок державного бюджету. 29.08.2007 року товариство до Глухівської МДПІ подало уточнюючий розрахунок, відповідно до пункту 17.2 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», самостійно нарахувало та сплатило штраф у сумі 5 відсотків. Відповідно до зазначеної правової норми, при самостійному донарахуванні суми податкових зобов»язань адміністративні штрафи не накладаються. Усе це було здійснено платником податків самостійно до початку його перевірки контролюючим органом.

Суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: під час перевірки ТОВ «Агрозем», код 34171584 встановлено, що за здійснення підприємницької діяльності між нерезидентом ТОВ «Агрозем» та резидентом Французької республіки акціонерним товариством «Юкрен Сераль» Девелопман» укладено договори позики: № 01 від 11.12.2006 р., № 2 від 11.01.2007 р., № 3 від 13.02.2007 р. відповідно до умов договорів предметом договору є позика в іноземній валюті в сумі 1 950 тис. доларів США, відсотки за позику позичальник сплачує позикодавцю за кожний період (квартально).

ТОВ «Агрозем» до перевірки надано журнал-ордер і відомість по рахунку 684 «Розрахунки за нарахованими відсотками» за період з 01.09.2006 р. по 30.09.2007 р., за даними якого Акціонерному товариству «Юкрен Сераль» Девелопман» 18.05.2007 року перераховані кошти в сумі 107 928 грн. 60 коп. Дана операція підтверджується додатком до листа Каліон банку України від 29.11.2007 року № 1/180 вх. 3839/10 від 13.12.2007 р., відповідно до якого з рахунку 1010 перераховані кошти 18.05.2007 р. в сумі 21 372,00 доларів США (107 928 грн. 60 коп.).

Договори позики № 1 від 11.12.2006 року, № 2 від 11.01.2007 року, № 3 від 13.02.2007 р. не містять порядку утримання податку з відсотків. Тому, відповідно до п. 2 ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Французької республіки від 30.01.1997 року «Про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно», ратифікованого Законом України від 03.03.1991 року № 150/98 передбачено, що будь-які проценти можуть оподатковуватися у тій Договірній Державі, в якій вони виникають і у відповідності до законодавства цієї Держави, але, якщо фактичний одержувач є резидентом другої Договірної Держави, то податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 % валової суми процентів у всіх інших випадках.

Відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Під доходами, що сплачуються на користь нерезидента слід розуміти проценти, в тому числі проценти за борговими зобов»язаннями.

Відповідно до п. 13. 2 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» резидент, або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його погодження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунок нерезидента, ведуться в гривнях), зобов»язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13. 1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Відповідно до статті 14 Закону «Про систему оподаткування», податок на прибуток підприємств є загальнодержавним податком.

Матеріалами справи встановлено, що позивач перерахував кошти нерезиденту 18.05.2007 року в сумі 21 372 доларів США (107 928 грн. 60 коп.), і відповідно до зазначених вище норм законодавства позивач зобов»язаний був перерахувати до державного бюджету 18.05.2007 року податок з доходу нерезидента акціонерного товариства «Юкрен Сераль» Девелопман» в розмірі 10 793 грн.

Однак вказаний податок був перерахований позивачем до бюджету лише 23.08.2007 року.

Таким чином, позивачем порушено п. 13.1. п. 13. 2 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п. 16.13 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» відповідальність за утримання та перерахування до бюджету податку, зазначеному в статті 13 цього Закону несуть платники податку, які проводять відповідні виплати. Перерахування податку, зазначеного в статті 13 здійснюється до/або разом із здійсненням таких виплат.

Згідно п. 17. 1.9. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000 р. у разі, коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов»язковою передумовою такої виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов»язання з такого податку.

Таким чином, відповідач встановивши порушення податкового законодавства правомірно нарахував штрафну санкцію в розмірі 21 046 грн. (21046 = 10 793 х 2 – 540 грн. самостійно обрахованого позивачем штрафу).

Суд вважає помилковим посилання позивача на п. 17.2 ст. 17 Закону 2181, яка звільняє від застосування адміністративних штрафів у разі самостійного виявлення помилки та сплати зобов»язання платником податків, адже при перевірці виявлений факт не заниження податкового зобов»язання, а його повна несплата при вірному визначенні позивачем суми зобов»язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозем» про скасування податкового повідомлення-рішення Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції № /0 від 21 грудня 2007 року – відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

3. Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                             Л.А. КОСТЕНКО