ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2008

Справа
№2-3/5215-2008

За
позовом Військового прокурору Севастопольського гарнізону (99011,м.
Севастополь, вул. Суворова, 27) в
інтересах держави в особі:

1).
Міністерства оборони України, м. Київ (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський,
6);

2).
Центру територіальної курортології та реабілітації - «Крим» (військова  частина А-0360), м. Алушта, смт. Партеніт
(98500, м. Алушта, смт. Партеніт)

до  відповідачів: 1). СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1)

2). Ялтинської
квартирно - експлуатаційної частини (КЕЧ) району, м. Ялта (98600, м. Ялта, вул.
Кірова, 69)

про
визнання договору оренди недійсним

Суддя ГС АР Крим І.О. Соколова

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від
першого позивача - представник не з'явився

Від
другого позивача - представник Коркишко М.Г., за дор. від 26.04.08р.

Від
першого відповідача - представник не з'явився

Від
другого відповідача -  представник не
з'явився

З
участю прокурора - Пархоменко Д.П.,
посв. № 229

Обставини справи:  05.03.08 р. до Господарського суду АРК
надійшов позов Військового
прокурора  Севастопольського  гарнізону в
інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Центра
територіальній курортології та реабілітації «Крим» ( військова  частина А-0360), м. Алушта   до відповідачів - 1. СПД ФО ОСОБА_1, м.
Сімферополь 2. Ялтинської квартирно - експлуатаційної частини (КЕЧ) району, м.
Ялта  про визнання недійсним договору
оренди нежитлового приміщення від 01.11.05 р. б/н.

В
процесі розгляду справи 14.10.08р. від військової прокуратури  Севастопольського гарнізону до Господарського
суду надійшла заява  від 13.10.08 р. про
уточнення підстав  позову по справі №
2-3/5215-2008 ( а.с. 71-72), а також клопотання про припинення провадження по справі
у відношенні відповідача - Ялтинської КЕЧ, м. Ялта, оскільки  згідно ліквідаційного акту від 23.11.07р.,
Ялтинська КЕЧ району була  розформована
на підставі директиви Міністра оборони України від 29.12.06 р. № Д-322/1/016 (
а.с. 73-76).

Представник
першого позивача - Міністерства оборони України, м. Київ у судове засідання не
з'явився про причини неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що був
повідомлений належним чином - рекомендованою поштою.

В
своїх письмових поясненнях від 04.06.08 р. Міністерство оборони України
повідомило суд, що підтримує позовні вимоги Військового прокурора
Севастопольського гарнізону ( а.с. 44-45).

При
цьому, звертало увагу суду на те, що дозвіл Міністерство оборони України на
укладання договору не надавався.

1-й
відповідач - СПД ОСОБА_1. жодного не забезпечив явку свого представника у
судове засідання, не представив запрошені документи, в тому числі відзив на
позов, незважаючи на те що, про день и місто слухання справи був повідомлений
належним чином - рекомендованою поштою за місцем державної реєстрації.

2-й
відповідач - Ялтинська КЕЧ не забезпечила явку свого представника  в судове засідання, ухвала суду, спрямована
за юридичною адресою, повернута поштовим відділенням з позначкою « адресат не
розшуканий» .

Представник
другого позивача -  Центр територіальної
курортології та реабілітації - «Крим» (військова  частина А-0360), м. Алушта у судове засідання
з'явився підтримав вимоги, викладені в заяві прокурора  від 14.10.08 р.

Прокурор
також підтримав уточнені вимоги та просить визнати недійсним договір оренди від
01.11.2005 р.

У
відповідності зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними
матеріалами  у справі.

Судом
встановлено:

Відповідно
до ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладено представництво
інтересів громадян та держави в суді у випадках, передбачених законом.

Згідно
ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, прокурор в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує орган, який вповноважений державою
здійснювати функції в даних правовідносинах.

Згідно
резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-1/99 від
08.04.99р. прокурори та їх заступники вправі звертатися в господарський суд з
позовними заявами виключно в інтересах держави в особі органів державної влади
або органів місцевого самоуправління, яким законом надані повноваження органів
виконавчої влади.

Із
позовної заяви також вбачається, що згідно з Законом України "Про
оборону" від 5 жовтня 2000 року Збройні Сили України - це військова
державна структура, яка призначена для збройного захисту суверенітету,
незалежності, територіальної цілісності України. Зазначений закон визначає, що
організаційно Збройні Сили України складаються з військових з'єднань,
об'єднань, частин, підрозділів, військових закладів.

Міністерство
Оборони України, згідно ст. З Закону України «Про Збройні сили України», є
центральним органом виконавчої влади і військового управління, в
підпорядкуванні якого перебувають Збройні сили України в тому числі і Центр
(територіальний курортології та реабілітації) «Крим» (військова частина А0360).

При
цьому, військовий прокурор Севастопольського гарнізону також зазначав, що
незаконна передача військового нерухомого майна в оренду ПП ОСОБА_1.,
унеможливлює повноцінне здійснення державою в особі Міністерства Оборони
України, Центру «Крим» права власності на вказаний об'єкт нерухомості,
перешкоджає будь-якому його використанню для цілей та задач покладених на Центр
«Крим», як військову санаторну здравницю.

Як
зазначає прокурор в своєму позові, 28 лютого 2006 р.  Центр (територіальний курортології та
реабілітації) «Крим»  за актом
прийому-передачі отримав від Ялтинської квартирно-експлуатаційної частини
району (в зв'язку з її ліквідацією) житловий фонд військових містечок № 2 та №
4, розташованих в смт.Партеніт. В тому числі був переданий і житловий
чотирьохповерховий будинокАДРЕСА_2

13
квітня 2007 року комісією з представників Центру, був проведений огляд
вказаного будинку, в ході якого було з'ясовано, що на першому поверсі будинку
приміщення площею 30,7 кв.м. використовується СПД ОСОБА_1. для розміщення
магазину «Кура-Ряба».

Договір
оренди нерухомого військового майна на зазначене приміщення у Центрі відсутній,
будь-які кошти за користування зазначеним військовим майном державі підприємцем
не перераховуються.

Статтею
770 Цивільного Кодексу України передбачено, що у разі зміни власника речі,
переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Згідно
зі  ст.23 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» в разі переходу права власності до інших осіб
договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Відповідно
до  ліквідаційного акту від 23.11.2007 р.
Ялтинська КЕЧ району розформовано, та в порядку ст. 770 ЦК України Ялтинська
КЕЧ району передала права та обов'язки стосовно зазначеного договору оренди
Центру ( ТКіР) «Крим», який є другим
позивачем по дійсній справі.

Так,
01.11.2005 р. між Ялтинською КЕЧ (орендодавець) та СПД ОСОБА_1. (орендатор) був
укладений договір оренди нежитлового приміщення, згідно з яким орендодавець
передав, а орендар прийняв в тимчасове володіння нежитлове приміщення загальною
площею 30,70 кв.м., що розташоване за
адресою: АДРЕСА_2

Термін
оренди складає три роки з моменту укладення даного договору ( п. 4.1.
договору).

Однак,
військовий прокурор Севастопольського гарнізону, звертаючись з позовом в
інтересах держави в особі Міністерства Оборони України та Центру «Крим» до
відповідачів - 1. СПД ФО ОСОБА_1, м. Сімферополь 2. Ялтинської квартирно -
експлуатаційної частини (КЕЧ) району, м. Ялта, вважає, що при укладенні
договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.05 р., відповідачами були
порушені вимоги ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», «Про господарську
діяльність у Збройних Силах України», Постанови КМУ № 778 від 11.05.00 р., а
тому ці обставини  є підставою для
визнання судом  цього договору недійсним
на підставі  ч. 1 ст. 215 Цивільного
Кодексу України, ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України.

Дослідивши
договір оренди від 01.11.2005 р., укладений
між Ялтинською КЕЧ та СПД ОСОБА_1., суд вважає, що при його укладенні
сторонами були порушені вимоги діючого законодавства.

Так,
законами України «Про оренду державного та комунального майна», «Про
господарську діяльність у Збройних Силах України», Постановою Кабінету
Міністрів України № 778 від 11.05.2000 року «Про затвердження порядку_надання
дозволів військовим частинам Збройних Сил України на передачу закріпленого за
ними рухомого та нерухомого майна в оренду» передбачена певна обов'язкова
процедура передачі нерухомого військового майна в оренду фізичним та юридичним
особам.

Військовій
частині, установі, що мають намір передати майно в оренду, повинні  отримати дозвіл Міноборони або уповноваженого
ним органа військового управління за погодженням з Фондом державного майна чи
його регіональними відділеннями (п.4 Постанови КМУ № 778 від 11.05 2000 року).

Передача
військового майна в оренду здійснюється виключно за результатами конкурсів, які
проводяться Міноборони або уповноваженими ним органами військовою управління чи
безпосередньо військовими частинами (ст.7 Закону України «Про господарську
діяльність у Збройних Силах України»).

Обов'язковою
є здійснення оцінки вартості такого нерухомого майна, що проводиться комісіями,
до складу яких входять фахівці (уповноважені особи) Міноборони або
уповноважених ним органів військового управління та Фонду державного майна чи
його регіональних відділень (ст.7 Закону України «Про господарську діяльність у
Збройних Силах України», п.6,7 Постанови КМУ № 778 від 11.05.2000 року).

Однак,
зазначений порядок не був дотриманий сторонами - відповідачами по дійсній
справі при укладанні договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.2005 р.

Листом
від 14.03.08 р. № 08-14/2138 Фонд майна АРК повідомив військового прокурора про
те, що Фонд не давав  дозволу на передачу
в оренду СПД ОСОБА_1. військового нерухомого майна - нежитлового приміщення
площею 30, 7 кв.м., розташованого за адресою: м. Алушта, смт. Партеніт, вул.
Сонячна, 1 ( а.с. 54).

Відповідно
до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»
істотними умовами договору оренди, серед іншого, є: об'єкт оренди ( склад і
вартість майна з урахуванням її індексації), орендна плата з урахуванням її індексації,   порядок використання амортизаційних
відрахувань, обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого
майна.

Відповідно
до ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»   договір оренди вважається укладеним з моменту
досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту
договору.

При
цьому, суд також приймає до уваги,  що
під час укладення договору оренди нежитлового приміщення від 01.11.2005 р.
сторонами не були зазначені всі істотні умови договору, а саме: відсутня  мета оренди, розмір орендної плати за об'єкт,
що надається в оренду.

Отже,
зазначені умови та порядок надання нерухомого майна в договорі оренди
нежитлового приміщення від 01.11.2005 р. б/н відсутні,  а тому цій правочин суперечить актам
цивільного законодавства.

Відповідно
до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади визнано судом недійсним.

Згідно
ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу  України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу, а згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Таким
чином, суд дійшов до висновку, що при укладанні договору оренди нежитлового
приміщення від 01.11.2005 р. б/н, сторонами були порушені вимоги Законів
України «Про оренду державного та комунального майна», «Про господарську
діяльність у Збройних Силах України», Постанови Кабінету Міністрів України №
778 від 11.05.2000 року щодо належного порядку передачі військового майна в
оренду та істотних умов договору оренди, що є підставою для визнання цього
договору недійсним.

При
таких обставинах, суд вважає, що уточнені
вимоги військового прокурора Севастопольського гарнізону підлягають
задоволенню, тому що вони підтверджуються матеріалами справи та засновані на
нормах чинного законодавства.

При
цьому суд враховує, що 1-й відповідач - СПД ОСОБА_1.   не надав своїх обґрунтованих заперечень по
заявленому позову, що передбачено ст. 33 ГПК України.

При цьому суд також враховує той факт, що 2-й
відповідач - Ялтинська КЕЧ розформовано, а тому провадження по справі відносно
нього підлягає припиненню на підставі ст. 80 п. 6 ГПК України.

На підставі ст.. 49 ГПК України,  витрати по оплаті держмита й судові витрати,
пов'язані зі сплатою інформаційно-технічних послуг із забезпечення судового
процесу, підлягають віднесенню на 1-го відповідача.

Рішення оформлене згідно зі ст.84 ГПК України
та підписане 17.11.2008 р.

З
обліком  викладеного, керуючись, ст. ст.
49, 80 п. 6, 82-84 Господарського процесуального кодексу  України, суд -

ВИРIШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним договір оренди
нежитлового приміщення від 01.11.2005 р. б/н, укладений між СПД ОСОБА_1 . та
Ялтинською КЕЧ району.

3.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи  ОСОБА_1(
АДРЕСА_1, ІІН НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету ( р/р 0002, МФО
824026, ЗКПО 34740405 код платежу 22090200 в банку отримувача: ГУ ГКУ в АРК м.
Сімферополь, отримувач: Держбюджет м. Сімферополя) 85 грн. державного мита.

4.          Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи  ОСОБА_1 (
АДРЕСА_1, ІІН НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету ( отримувач: 22050000
Держбюджет м. Сімферополя, р/р 0002, МФО 824026, ЗКПО 34740405 код
платежу 22090200 в банку отримувача: ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, призначення
платежу за інформаційне - технічне забезпечення судового процесу в
Господарському суді АРК) 118 грн. витрат на інформаційне - технічне
забезпечення судового процесу.

5.          Припинити провадження по справі
відносно 2-го відповідача - Ялтинської квартирно - експлуатаційної частини
(КЕЧ) району, м. Ялта.

Наказ
видається  стягувачеві або надсилається
йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Соколова І.А.