СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

08.02.08
Справа № 21/334

За позовом:              Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Львів

до
відповідача-1: Департаменту економічної політики Львівської міської
ради, м.Львів

до відповідача-2:
Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів

про визнання права власності на
новостворений завершений будівництвом об”єкт нерухомого майна (торгівельний
павільйон), що знаходиться по вул. Княгині Ольги, 69-а у м. Львові.

Суддя Масловська Л.З.

за участю представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_2. - представник;

від
відповідача-1:
Шевченко М.І.-  гол. спец.  відділу
правов.відд. юр. управління

від
відповідача-2:  Шевченко
М.І.-  гол. спец.  відділу
правов.відд. юр. управління

Представникам
сторін роз'яснено права та обов'язки, згідно зі ст.20,22 ГПК України.

Суть спору: За позовом приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Львів до Департаменту економічної політики Львівської міської ради,
м. Львів та Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів про визнання
права власності на новостворений завершений будівництвом об"єкт нерухомого
майна (торгівельний павільйон), що знаходиться по вул. Княгині Ольги, 69-а у м.
Львові.

Представник
позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги
з мотивів, наведених в позовній заяві.

Представник
відповідачів проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві №1104/2375
від 20.12.07р. на позовну заяву. Зокрема, зазначив, що відповідно до п.12.2 не
видаються свідоцтва про право власності на тимчасові споруди (павільйони,
навіси, ангари з легких контрукцій, малі архітектурні форми, металеві гаражі).
Рішенням виконкому ЛМР від 07.05.2003р. №337 “Про проектування та встановлення
ПП ОСОБА_1 торгового павільйону на вул.Кн.Ольги, 69” надано позивачу дозвіл на
встановлення павільйону, а не дозвіл на будівництво капільної споруди. Просить
у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради № 337 від 07.05.2003 року «Про проектування та
встановлення ПП ОСОБА_1 торгового павільйону на вулиці Княгині Ольги, 69»було
дозволено позивачу проектування та будівництво торгового павільйону за вказаною
адресою. Цим же рішенням, до початку робіт, ПП ОСОБА_1 було зобов”язано
отримати в міській інспекції державного архітектурно-будівельного контролю
дозвіл на виконання будівельних робіт.

21.10.2003р Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю позивачу було видано дозвіл на виконання
будівельних робіт № 412/03.

Відповідно до ухвали Львівської
міської Ради № 3415 від 16.03.2006 року «Про надання у короткострокову оренду
земельних ділянок для встановлення та обслуговування малих архітектурних
форм»та ухвали № 995 від 05.07.2007 року між Львівською міською Радою та
приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі. Згідно
договору оренди землі від 01.07.2007 року позивачу було передано в строкове
платне користування для обслуговування павільйону, земельну ділянку загальною
площею 200 кв.м. на вул. Кн. Ольги, 69 у м.Львові в якому, закрема
зазначається, що під будівлями знаходиться 100 м.кв. земельної ділянки.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Львівської міської Ради № 337 від 07.05.2003 року та дозволу інспекції
державного архітектурно- будівельного контролю від 21.10.2003 року № 412/03
позивачем було проведено будівництво торгового павільйону.

Розпорядженням міського голови №
187 від 06.03.2006 року було призначено державну приймальну комісію для
прийняття закінченого будівництвом об”єкту.

Рішенням виконавчого комітету від
08.09.2006 р. № 1052 було затверджено акт державної приймальної комісії від 17
березня 2006 року про готовність до введення в експлуатацію торгівельного
павільйону вулиці Княгині Ольги, 69 в м.Львові.

Розпорядженням Франківської
районної адміністрації № 2384 від 18.12.2006 року окремо стоячій споруді на
вул. Кн. Ольги,  присвоєно окремий
поштовий номер «69а».

25 жовтня 2007 року. позивач
звернувся до  відділу приватизації
Франківського району з заявою щодо оформлення та видачі свідоцтва про право
власності на об"єкт нерухомого майна - торгівельного павільйону вулиці
Княгині Ольги, 69 в м.Львові.

Розглянувши дане звернення,
листом  від  30.10.2007р. №493 відділом приватизації   Франківського   району
позивачу   було відмовлено у
задоволенні заяви з посиланням на п.12.3 Положення про порядок оформлення права
власності на об”єкти нерухомого майна, згідно якого свідоцтва на право
власності на тимчасові споруди не видаються.

Позивач вважає відмову щодо
оформлення та видачі свідоцтва про право власності на об”єкт нерухомого майна
торгівельного павільйону вулиці Княгині Ольги, 69а в м.Львові безпідставною,
необгрунтованою, та такою що не відповідає вимогам чинного законодавства
України та рішенню виконавчого комітету від 23.03.2006р. № 394 “Про оформлення
права власності на об”єкти нерухомого майна і затвердження вартості цих
послуг”.

Відповідно до Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні” та керуючись постановою Кабінету Міністрів
України від 12.08.2005р. № 1243 “Про порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об”єктів”, рішенням виконавчого комітету від
09.07.2002р. № 174 “Про розмежування повноважень між виконавчими органами
Львівської міської ради” рішенням виконавчого комітету від 08.09.2006 р. № 1052
було затверджено акт державної приймальної комісії від 17 березня 2006 року про
готовність до введення в експлуатацію торгівельного павільйону вулиці Княгині
Ольги, 69 в м.Львові.

Ст. 24 Закону України “Про
планування і забудову територій” фізичні та юридичні особи, які мають намір
здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що
належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від
виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міської
державної адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними
радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування (далі - дозвіл на
будівництво).

Цією ж статтею передбачено, що у
разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання
земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення
об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством,
зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта.

Ст. 29 Закону України “Про
планування і забудову територій” визначає, що дозвіл на виконання будівельних
робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та
споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання
будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного
контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Згідно положення про порядок
надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом
Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5
грудня 2000р. № 273 дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва,
реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів,
розширення і технічного переоснащення є документом, що посвідчує право
забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних
робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до
інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера
на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається
інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть
реєстр наданих дозволів.

Згідно “Положення про порядок
надання дозволу на виконання будівельних робіт”, затвердженого наказом
Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5
грудня 2000р. № 273 дозвіл інспекції ДАБК не вимагається на проведення
будівельних робіт щодо будівництва тимчасових будівель та споруди, зведення
яких не потребує виконання робіт з улаштування фундаментів.

Відповідно до порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом об”єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12.08.2005р. № 1243, датою введення в
експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта
державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта
органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.
Підписаний і затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є підставою для укладення
договорів про постачання на цей об”єкт необхідних для його функціонування
ресурсів води, газу, тепла та електроенергії і включення даних про цей об'єкт
до державної статистичної звітності.

Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями
готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції,
реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського,
так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних
магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом
об'єкти).

Згідно тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого
наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 реєстрації
підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких
закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності
матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить
реєстрацію права власності на ці об'єкти. Не підлягають реєстрації тимчасові
споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею.

Як вбачається з даних технічного
паспорта, виданого ОКП ЛОР “Бюро технічної інвентаризації та експертної
оцінки»нежитлове приміщення - торговий павільйон під літ. «А-1»на вул. Кн.
Ольги, 69а збудований на бетонному фундаменті, тобто не є тимчасовим об”єктом,
а являє собою об”єкт нерухомості, право власності на який підлягає державній
реєстрації у встановленому законом порядку.

Таким чином посилання відповідача
на рішення виконавчого комітету від 23.03.2006 р. №394 „Про оформлення права
власності на об”єкти нерухомого майна і затвердження вартості цих послуг”,
згідно якого не видаються свідоцтва про право власності на споруди, які мають
статус тимчасових або прийняті в експлуатацію як тимчасові, є безпідставним та суперечить
фактичним обставинам справи.

Ст. 331 ЦК України визначає, що
право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею і є
власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (споруди)
виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), а якщо договором
або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право
власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації,
право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення. У
відповідності до вимог ст.49 ГПК України судові витрати слід залишити за
позивачем.

Керуючись
ст.ст. 331, 392 ЦК України, ст.ст.24, 25 Закону України “Про плану вання і
забудову територій”, ст.21 Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні”, ст.ст.33,34,49,82-84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги задоволити повністю.

Визнати
за приватним підприємцем ОСОБА_1 право власності на новостворений

завершений
будівництвом об"єкт нерухомого майна - торгівельного павільйону, що
знаходиться по вулиці Княгині Ольги, 69а в м.Львові.

Суддя