ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.02.2008

Справа №2-24/15523.1-2007

За адміністративним позовом - ТОВ «Аграрно-торгова фірма «Макон» (АРК, м. Сімферополь, вул.Одеська, 9, оф.29)

До відповідача - ДПІ в м. Сімферополі (АРК, м. Сімферополь,вул..М.Залкі,19)

Про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Капустіної І. М.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача- Дергачов І.О., представник, дов у справі.

Від відповідача-не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду із позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ в м. Сімферополі № 0 від 12.01.2005р. та № 1 від 08.02.2005р. про донарахування ПДВ у розмірі 182664грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 91332грн., усього 273996грн.

Ухвалою ГС АР Крим від 02.06.2005р. по справі провадження зупинено в зв’язку з направленням матеріалів для проведення перевірки в ДПІ в м. Сімферополі.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.10.2005р. ухвала ГС АРК скасована.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.09.2007р. постанова САГС від 03.10.2005р. скасована, справа передана до суду апеляційної інстанції для розгляду в порядку КАС України.

Ухвалою САГС від 10.10.2007р. ухвала ГС АР Крим від 02.06.2005р. скасована та справа направлена для продовження розгляду справи, згідно резолюції передано судді Колосовій Г.Г., справі присвоєний № 2-2415523.1-2007.

Ухвалою ГС АР Крим від 19.11.2007р. справа прийнята до розгляду та провадження відкрито за нормами Кодексу адміністративного судочинства, присвоївши їй № 2-2415523.1-2007А.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, тобто в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами, викладеними у запереченні на позов та додатковому відзиві ( том 1 а.с. 56-58, том 2 а.с.104-105).

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-торгова фірма «Макон» ( далі ТОВ «АТФ «Макон») зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності - юридична особа виконкомом Сімферопольської міської ради 19.09.2002р. та взято на податковий облік в ДПІ в м. Сімферополь.

10.01.2005р. ДПІ в м. Сімферополь була проведена позапланова перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні і сплаті податку на додану вартість ТОВ «АТФ «Макон» за період з 01.10.2003р. по 01.06.2004р., про що складений акт № 126-232177872 ( том 2 а.с.6-10).

Перевіркою встановлено зменшення податку на додану вартість у листопаді 2003р. в сумі 100090грн. та у березні 2004р. у сумі 82574грн. , всього 182664грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Сімферополь податковим повідомленням-рішенням № 0 від 12.01.2005р. визначена сума податкового зобов’язання з ПДВ -182664грн. та застосовані штрафні санкції – 91332грн., всього 273996грн.

Позивач не погодився з винесеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його в апеляційному порядку. Однак скарги були залишені без задоволення, а рішення без змін, на підставі оскарження винесено нове податкове повідомлення-рішення № 1 від 08.02.2005р.

Позивач, вважаючи їх винесеними безпідставно, звернувся з позовом до суду про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № 0 від 12.01.2005р. та № 1 від 08.02.2005р.

Позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

За результатами перевірки ДПІ в м. Сімферополь встановлено, що ТОВ «АТФ «Макон» порушило п.п. 7.4.1. п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 16897-ВР від 03.04.1997р. (із змінами та доповненнями), що виразилось у безпідставному завищенні податкового кредиту з ПДВ у сумі 182664грн. та на думку відповідача, полягає в наступному:

Податковий кредит звітного податкового періоду складається з сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді в зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва та згідно з п.п.7.4.4 п.7.4 вказаної статті, у разі, коли платник придбаває товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва, податки, сплачені в зв’язку з таким придбанням, відшкодовуються за рахунок відповідних джерел і до складу податкового кредиту не включаються.

Як встановлено перевіркою Контакти в кількості 96000,0 шт, які були реалізовані нерезиденту ( фирме „Alevet LLC» США) придбались ТОВ «АТФ Макон» у ВАТ «Кировський комбікормовий завод» на підставі Договора № П-64 від 10.10.2003р. на суму 600537,60 грн. згідно Акту прийому-передачі б/н від 10.10.2003р. Податкова накладна № 0000001 від 10.10.2003р. на суму 600537,60 грн., в т.ч. ПДВ 100089,60 грн. була включена ТОВ

«АТФ «Макон» в книгу придбання товарів (робіт, послуг), операція по придбанню Контактів

М 1 відображена у складі податкового кредиту в декларації з ПДВ за листопад 2003р.

В свою чергу, ВАТ «Кировський комбікормовий завод» придбав Контакти М 1 у ВАТ «Градиент» (м. Донецьк). Для встановлення кінцевого виробника Контактів М 1, на адресу Кировского ТОНМ направлений запит про проведення зустрічної перевірки.

За придбані Контакти М 1 ТОВ «АТФ «Макон» сплатила ВАТ «Кировський комбікормовий завод» простим векселем № 69 на суму 500448грн. (акт прийому-передачі від 26.03.2004 р.); простим векселем № 91 на суму 100089,60грн. (акт прийому-передачі 20.01.2004 р).

У подальшому, ТОВ «АТФ «Макон» уклав договір комісії б/н від 14.10.2003р. з ПП «Селена» (м. Донецьк), згідно якого ТОВ «АТФ «Макон», далі «Комітент» и ПП «Селена», далі «Комісионер» зобовязаний по дорученню «Комітента» від його імені та за його рахунок здійснити продаж партії продукції на експорт.

На підставі Договору № П-1/1 від 27.01.2004р. ТОВ «АТФ «Макон» придбало в «Агропромінвест» заслінки печей для термообробки литва і поковок в кількості 41 шт. на суму 495444,00 грн. в т.ч. ПДВ 82574,0 грн. За вищезгаданий товар ТОВ «АТФ «Макон» оплатила ТОВ «Агропромінвест» по розрахунковому рахунку на загальну суму 412870,0 грн., а також розрахувалась простим векселем на суму 82574,0 грн. У подальшому ТОВ «АТФ «Макон» уклавши Договір комісії № 33/2 від 28.01.2004р. з ТОВ «Промексімгрупп» реалізувало на експорт выщевказаний товар. Як випливає з Акту перевірки, ця господарська операція також була у повному об'ємі відображена в бухгалтерському і податковому обліку.

Як випливає з доводів, вказаних в Акті перевірки, а також в рішеннях відповідача, відповідно до п. 1.32 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, що направлена на отримання доходів в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі, коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярним, постійним, суттєвим.

Згідно п.5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати - сума будь-яких витрат платника податків в грошовій, матеріальній і нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів, (робіт, послуг), які отримуються таким платником податків для їх подальшого використання в власній господарській діяльності.

У Акті перевірки встановлено, що в довідці про включення підприємства в ЕГРПОУ по КВЭД основним напрямом фінансово- господарської діяльності ТОВ «АТФ «Макон» є оптова торгівля хімічними продуктами (пестицидами і агрохімікатами) і роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами, і підтвердженням даного факту є ліцензії на відповідні види діяльності. Такий вид діяльності як експорт пічних заслінок для термообробки литва і поковок і Контакт- деталей мідних М 1 в довідці відсутній.

В зв'язку з тим, що всі операції відбувалися впродовж короткого періоду часу і товари продані з торговою націнкою 0, 52% і 1, 52%, ДПІ вважає , що ТОВ « АТФ Макон» не планував використовувати вищезгадані товари у власній господарській діяльності, в зв’язку з чим не мав права включати вартість придбаних товарів до складу валових витрат виробництва та вносити до складу податкового кредиту суму ПДВ. Занижена чиста сума податку на додану вартість в сумі 182664,0 грн. підлягає сплаті до бюджету.

Дані висновки в Акті перевірки і стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд критично оцінює цей висновок ДПІ за наступних підстав.

Виходячи з висновків, вказаних в Акті перевірки, всі угоди, укладені в супереч з цілями і видами діяльності, передбаченими установчими документами ТОВ «АТФ «Макон», не можуть відноситься до господарської діяльності, а отже і вартість товарів, придбаних по даних операціях не може бути віднесена до складу валових витрат. Таким чином, в Акті перевірки вказано, що вищезгадані операції фактично є недійсними.

Відповідно до ст. 91 Цивільного кодексу України, юридична особа може мати такі ж цивільні права і обов'язки (цивільну правоздатність), що і фізична особа, окрім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Відповідно до Роз'яснень Вищого Арбітражного суду України від 12.03.99 р. № 02-5/111, «Нестатутною є операція, укладена в супереч з цілями, вказаними в установчих документах юридичної особи. При вирішенні спорів господарським судам необхідно враховувати, що під цілями юридичної особи слід розуміти не тільки його основні виробничо-господарські, соціальні і інші завдання, але також і не заборонені законом допоміжні операції, необхідні для досягнення основної мети, що стоїть перед юридичною особою. Круг операцій, які мають право укладати господарюючі суб'єкти, не визначається яким-небудь вичерпним переліком і не обмежується тільки тими операціями, які витікають з основного змісту їх діяльності. Отже, підприємства і організації можуть укладати і різноманітні угоди, що є похідними, супутніми їх основній діяльності і витікаючими з цієї останньої. Господарські суди, вирішуючи спори, пов'язані з визначенням змісту і меж правоздатності господарюючих суб'єктів, повинні виходити з широкого розуміння тих цілей, які дані суб'єкти переслідують в своїй діяльності.

Відповідно до Розділу 2 Статути ТОВ «АТФ Макон» метою його діяльності є отримання прибутку, Статутом передбачено право проведення не заборонених законодавством комерційних і інших операцій, право здійснювати операції по експорту-імпорту товарів, робіт, послуг, а відповідно до ст. 143 Цивільного кодексу України установчим документом Товариства з обмеженою відповідальністю є Статут. Довідка про включення в ЕГРПОУ не є засновницьким документом, і не може регламентувати господарську діяльність суспільства з обмеженою відповідальністю, але навіть і в цій довідці про включення ТОВ «АТФ «Макон» в ЕГРПОУ є вид діяльності 71130- оптова торгівля недержавних організацій, окрім споживчої кооперації, відмічена значком «ознака зовнішньоекономічної діяльності».

Заслінки печей для термообробки литва і поковок, Контакт-деталі мідні М 1 є товаром, тобто ТОВ «АТФ «Макон» мало повне право продавати їх як товар на експорт, згідно виду діяльності, який в Акті перевірки вказаний як основною.

Відповідно до ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності, в межах визначених законом.

У судовому засіданні 13.12.2007р. ДПІ в м. Сімферополь надала додатковий відзив, у якому також посилається на абз.3 п. 4.8 ст. 4 Закону № 168 та ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні».

Згідно з абз.3 п. 4.8 ст. 4 Закону № 168 векселі отримані, але не оплачені платником податку, або видані, але не оплачені платником податку, не змінюють сум податкових зобов'язань або податкового кредиту такого платника податку, незалежно від видів операцій, по яких такі векселі використовуються.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги.

Придбані товари на баланс ТОВ «Аграрно-торгова фірма «Макон»» не надходили: Контакти М 1, згідно акта прийому-передачі на комісію від 22.12.2003р., б/н, специфікації № І від 14,10.2003р., передавалися за адресою: м. Донецьк - 44; заслінки печей для термообробки лиття та поковок, згідно акта прийому-передачі на комісію від 28.01.2004р., № 1/1, передавалися за адресою: м. Нікополь, вул. К, Лібкнехта, 6.169.

Згідно з відповідями (копіі надані Господарському суду АР Крим разом із супровідним листом від 12.01.07р. за вих. № 177/9/10-0) на запити ДПІ у м. Сімферополі щодо проведення перевірки надходження до Державного бюджету України податку на додану вартість, сума якого включена у податковий кредит ТОВ «Аграрно-торгова фірма «Макон» при покупці 96000 Контакт-деталей мідних М 1 і 41-єї заслінки печей для термообробки лиття і поковок, податок на додану вартість у відповідних сумах жодним з учасників ланцюга від ТОВ «Аграрно-торгова фірма «Макон» до виробників, до Державного бюджету України не сплачувався.

Тобто у запереченнях на позовну заяву ДПІ в м. Сімферополі в обґрунтування законності та правомірності донарахування ПДВ у сумі 182664грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 91332грн. у податкових повідомленнях -рішеннях № 0 від 12.01.2005р. та № 1 від 08.02.2005р. посилається на інші підстави, ніж викладені в акті перевірки.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Ст.19 ч.2 Конституції України зобов'язує органи державної влади, їх посадових осіб, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічні обов'язки відповідача передбачені і ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.2 ч.1 п.1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Відповідно до ст.19 ч.1 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005 р. затверджений Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового валютного та іншого законодавстві, який зареєстрований в Мінюсті України 25.08.2005 р. за № 925/11205 (далі Порядок № 327).

Відповідно до вказаного Порядку за результатами проведення перевірок оформляється акт, який є службовим документом, який стверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства ( п.1.3). Факти виявлених порушень викладаються в акті перевірки чітко, об’єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів ( п. 1.7).

Акт перевірки є підставою для винесення податковими органами податкового повідомлення-рішення, у якому донараховується податкове зобов’язання та застосовуються фінансові санкції за фактами порушень, які встановлені в акті.

Додаткові підстави та факти, які не відображені в акті перевірки, не можуть бути підставами для винесення повідомлень-рішень за результатами вказаної перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов’язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. із державного бюджету України в порядку ч.1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 18 лютого 2008 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 94,98,160-163 Кодекс адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Сімферополь № 0 від 12.01.2005р. та № 1 від 08.02.2005р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Аграрно-торгова фірма «Макон» (АРК, м. Сімферополь, вул.Одеська, 9, оф.29, ) 3,40грн. судових витрат.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.