ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.02.2008 року                                                                      Справа № 5/313

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Перлова Д.Ю.,

суддів                                        Медуниці О.Є.,

Якушенко Р.Є.,

при секретарі

судового засідання                     Михайличенко Д.В.,

за участю

представників сторін:

від позивача                               Антонцевої І.І., дов. від 17.07.07 № 15/109-538,

від відповідача                               Ткаченко В.В., дов. від 01.03.05 № 56,

розглянувши

апеляційну скаргу           Закритого акціонерного товариства „Сільськогосподарська виробнича фірма "Агротон", м. Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  17.09.2007

по справі                                        № 5/313 (суддя Шеліхіна Р.М.)

за позовом           Міського комунального підприємства "Луганськелектротранс", м. Луганськ

до відповідача                              Закритого акціонерного товариства „Сільськогосподарська виробнича фірма "Агротон", м. Луганськ

про                                                  стягнення 21 483 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИВ:

Суддя –доповідач Д.Ю. Перлов.

Позивач –Міське комунальне підприємство „Луганськелектротранс”, м. Луганськ (далі за текстом –МКП „Луганськелектротранс”) звернувся до господарського суду Луганської області з позовом від 15.05.07 № 15/109 –373 до відповідача –Закритого акціонерного товариства Сільськогосподарська виробнича фірма „Агротон”, м. Луганськ (далі за текстом –ЗАТ „Агротон”) про стягнення суми заборгованості у розмірі 21 483,88 грн.

08.06.07 позивач подав до господарського суду Луганської області заяву № 15/109-443 про збільшення позовних вимог, якою просив стягнути з відповідача 30 483,88 грн. (у тому числі 9 000,00 грн. за період з 31.01.07 по 01.07.07 понад первісно заявлені вимоги). Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.07.07 у справі № 5/313 зазначену заяву було залишено без задоволення, оскільки позивач порушив правила ст. 22 ГПК України –змінив підстави і предмет позову: збільшив суму та заявив позов в сумі 9 000,00 грн. за інший період, ніж первісні вимоги.

Рішенням господарського суду Луганської області від 17.09.07 у справі № 5/313 позов задоволений частково, стягнуто з ЗАТ „Агротон” на користь МКП „Луганськелектротранс” штраф у сумі 20 283,88 грн., державне мито в сумі 202,85 грн., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 111,40 грн.

Рішення мотивоване наступним.

Згідно з умовами вказаних договорів відповідач зобов’язався зняти рекламу з трамваїв після закінчення дії кожного договору. Вказані договори закінчили свою дію, але відповідач не зняв рекламу, чим порушив умови договору та закон. За таких підстав, позов в частині заявленого штрафу слід задовольнити по кожному договору.

Позов в частині заявлених до стягнення 1 200 грн. за нанесення реклами за договором від 04.12.03 слід залишити без задоволення у зв’язку з відсутністю доказів в матеріалах справи, які б підтверджували правомірність даної позовної вимоги. Згідно ст. 33 ГПК України позивач не надав доказів даної вимоги.

Не погодившись з винесеним рішенням, відповідач –ЗАТ СВФ „Агротон” звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 04.10.07 № АТ – 6/01/104, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 17.09.07 у справі № 5/313, як винесене при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю за недоведеністю та відсутністю юридичних підстав.

Відповідач 21.01.08 (згідно власноручного надпису) подав до Луганського апеляційного господарського суду уточнення від 21.01.08 № АТ-6/01/5 до апеляційної скарги, у якому просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 17.09.07 у справі № 5/313, та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в об’ємі, задоволеному судом першої інстанції, за недоведеністю та відсутністю юридичних підстав.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Суд не мотивував жодною нормою закону стягнення саме штрафу, хоча у самому рішенні йдеться про невиконання відповідачем своїх зобов’язань.

У наданих позивачем трьох договорах у п. 3.5 стоїть цифра 12 місяців, а у наданих відповідачем оригіналах, зазначеної цифри немає, ця обставина надає відповідачу право вважати зазначені договори безстроковими, тобто такими що діють до цього часу та посилатися на ст. 530 Цивільного кодексу України.

Оскільки договором чітко не визначена дата, коли замовником буде наноситися –розміщуватися рекламний матеріал (чітка конкретна дата чи кількість днів після укладення договору) то у даному випадку слід застосовувати норму статті 530 ЦК України, а саме виконавець повинен був пред’явити вимогу провести оплату протягом семи днів з моменту пред’явлення такої вимоги. Вимога, виходячи із норм що регулюють бухгалтерський облік на підприємстві повинна була бути у формі рахунка –фактури. Такої вимоги виставлено не було.

Відзивом від 06.11.07 № 868 позивач у справі –МКП „Луганськелектротранс” відхилив доводи апеляційної скарги та вважає рішення суду, що оскаржується, законним та обґрунтованим.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 09.10.07 у справі № 5/313 для розгляду апеляційної скарги ЗАТ СВФ „Агротон” від 04.10.07 на рішення господарського суду Луганської області від 17.09.07 у справі № 5/313, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України” призначено судову колегію у складі: Лазненко Л.Л. –суддя –головуючий, Медуниця О.Є. –суддя, Якушенко Р.Є. –суддя.

У зв’язку з хворобою головуючого судді Лазненко Л.Л., розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 06.12.07 у справі № 5/313, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України”, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 5/313 головуючого суддю Лазненко Л.Л. та введено до складу колегії головуючого суддю Перлова Д.Ю.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 09.10.07 у справі № 5/313 порушене апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 06.11.07 на 14 год. 00 хв.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 06.11.07 у справі № 5/313 був відкладений розгляд справи № 5/313 та апеляційної скарги на 27.11.07 на 14 год. 00 хв. У судовому засіданні 27.11.07 було оголошено перерву до 06.12.07 на 11 год. 00 хв.

Представниками сторін у судовому засіданні апеляційної інстанції 06.12.2007 була подана заява від 06.12.2007 № АТ-6/01/118, якою у відповідності до ст.ст. 78, 80, 101, п. 4 ст.103 Господарського процесуального кодексу України, вони просили затвердити мирову угоду від 05.12.07. До заяви була додана, підписана представниками сторін, мирова угода до договорів від 04.12.03 б/н, від 17.03.04 б/н, від 15.04.05 № 05 про експонування реклами на зовнішній поверхні кузовів трамваїв у трьох примірниках.

Зазначена заява, ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 06.12.07 у справі № 5/313 була відхилена судом апеляційної інстанції на підставі того, що дана мирова угода суперечить нормам діючого законодавства, а саме ст. 78, ч. 3 ст.ст. 101, 103 ГПК України. Розгляд справи № 5/313 та апеляційної скарги був відкладений на 17.12.07 на 14 год. 20 хв. У судовому засіданні 17.12.07 було оголошено перерву до 18.12.07 о 15 год. 30 хв.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 18.12.07 розгляд справи № 5/313 та апеляційної скарги був відкладений на 21.01.08 на 14 год. 30 хв.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 21.01.08 розгляд справи № 5/313 та апеляційної скарги був відкладений на 04.02.08 на 14 год. 40 хв.

Згідно ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника кредитора, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу від 04.10.07 № АТ-6/01/104 ЗАТ СВФ „Агротон” слід задовольнити, рішення господарського суду Луганської області від 17.09.07 у справі № 5/313 слід скасувати з наступних підстав.

Суттю даного спору є правомірність нарахування оплати за п. 5.1 нижчезазначених договорів.

Відповідачем 04.11.03 за № 193/ос (а.с. 66, т. 1) на ім’я відповідача був направлений лист з проханням надати 2 трамвая та укласти договір на розміщення реклами.

4 грудня 2003 року між відповідачем –ЗАТ СВФ „Агротон” (Замовником) та позивачем –МКП „Луганськелектротранс” (МКП „ЛЕТ”) був укладений договір без номеру, предметом якого є оренда зовнішньої поверхні кузова 1 одиниці трамваю для експонування реклами.

У п. 3.4 екземпляру договору від 04.12.03 (а.с. 45-47, т. 1), наданого позивачем зазначено, що датою початку строку надання транспортного засобу замовнику у якості рекламного носія вважається дата надання даного транспортного засобу для роботи з рекламного оформлення. Закінчення строку –через 12 місяців.

У п. 3.4 оригінального екземпляру договору від 04.12.03 (копія - а.с. 9-11, т. 2), наданого відповідачем та дослідженого судом у судовому засіданні відсутнє позначення про закінчення строку через 12 місяців.

10.12.03 за актом здавання-приймання (а.с. 50, т. 1) позивачем був переданий АР „Абріс” для нанесення реклами „Агротон” трамвай № 158. Нанесення реклами на зовнішню поверхню трамваю проводилося з 05.12.03 по 09.12.03 –5 діб.

Позивачем за цим актом був виставлений до оплати рахунок від 04.12.03 № 209 на суму 1 200,00 грн. та рахунок від 24.11.03 № 204 на суму 1 468,80 грн. за експонування реклами на зовнішній поверхні трамвая протягом року, які були повністю оплачені відповідачем платіжними дорученнями від 17.03.04 № 718 на суму 1200,00 грн. та від 22.12.03 № 4480 на суму 1468,80 грн.

17.12.04 за актом здавання-приймання (а.с. 49, т. 1) позивачем був переданий АР „Абріс” згідно договору від 04.12.03 б/н з відповідачем для відновлення реклами „Агротон” трамвай № 158. Відновлення реклами на зовнішній поверхні трамвая проводилося з 11.12.04 по 15.12.04 –5 діб.

Позивачем за цим актом, та з урахуванням плати за експонування реклами на зовнішній поверхні трамвая № 158 протягом року, був виставлений до оплати рахунок від 15.04.05 № 48 на загальну суму 2 668,80 грн., який був повністю оплачений відповідачем платіжним дорученням від 20.04.05 № 1773 на суму 2 668,80 грн.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що строк дії договору від 04.12.03 б/н оренди зовнішньої поверхні кузова трамваю № 158 для експонування реклами розпочався 05.12.03. Закінчення строку дії договору від 04.12.03 б/н сторонами фактично не було узгоджено, тобто він є безстроковим.

Відповідачем 17.03.04 за № 50/ос (а.с. 67, т. 1) на ім’я відповідача був направлений лист з проханням надати для розміщення реклами на зовнішній поверхні один трамвай та укласти договір на 12 місяців.

17 березня 2004 року між відповідачем –ЗАТ СВФ „Агротон” (Замовником) та позивачем –МКП „Луганськелектротранс” (МКП „ЛЕТ”) був укладений договір без номеру, предметом якого є оренда зовнішньої поверхні кузова 1 одиниці трамваю для експонування реклами.

У п. 3.4 екземпляру договору від 17.03.04 (а.с. 51-53, т. 1), наданого позивачем зазначено, що датою початку строку надання транспортного засобу замовнику у якості рекламного носія вважається дата надання даного транспортного засобу для роботи з рекламного оформлення. Закінчення строку –через 12 місяців.

У п. 3.4 оригінального екземпляру договору від 04.12.03 (копія - а.с. 14-16, т. 2), наданого відповідачем та дослідженого судом у судовому засіданні відсутнє позначення про закінчення строку через 12 місяців.

24.03.04 за актом здавання-приймання (а.с. 55, т. 1) позивачем був переданий АР „Абріс” для нанесення реклами „Агротон” трамвай № 186. Нанесення реклами на зовнішню поверхню трамваю проводилося з 18.03.04 по 22.03.04 –5 діб.

Позивачем за цим актом був виставлений до оплати рахунок від 24.03.04 № 74 на суму 1 200,00 грн., та рахунок від 24.03.04 № 75 на суму 1 468,80 грн. за експонування реклами на зовнішній поверхні трамвая протягом року, які були повністю оплачені відповідачем платіжним дорученням від 29.03.04 № 748 на суму 2 668,80 грн. А також за експонування реклами на зовнішній поверхні трамваю № 186 протягом 2005-2006 року (по 17.03.06) позивачем був виставлений рахунок від 15.04.05 № 49 на суму 1 468,80 грн., який теж був повністю оплачений відповідачем платіжним дорученням від 19.04.05 № 622 на суму 1 468,80 грн.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що строк дії договору від 17.03.04 б/н оренди зовнішньої поверхні кузова трамваю № 186 для експонування реклами розпочався 18.03.04. Закінчення строку дії договору від 17.03.04 б/н сторонами фактично не було узгоджено, тобто він є безстроковим.

Відповідачем 07.04.05 за № 39/ос (а.с. 68, т. 1) на ім’я відповідача був направлений лист з проханням надати 1 трамвай та укласти договір на розміщення реклами.

15 квітня 2005 року між відповідачем –ЗАТ СВФ „Агротон” (Замовником) та позивачем – МКП „Луганськелектротранс” (МКП „ЛЕТ”) був укладений договір № 05, предметом якого є оренда зовнішньої поверхні кузова 1 одиниці трамваю для експонування реклами.

У п. 3.4 екземпляру договору від 15.04.05 № 05 (а.с. 56-58), наданого позивачем зазначено, що датою початку строку надання транспортного засобу замовнику у якості рекламного носія вважається дата надання даного транспортного засобу для роботи з рекламного оформлення. Закінчення строку –через 12 місяців.

У п. 3.4 оригінального екземпляру договору від 15.04.05 № 05 (копія - а.с. 19-21, т. 2), наданого відповідачем та дослідженого судом у судовому засіданні відсутнє позначення про закінчення строку через 12 місяців.

22.04.05 за актом здавання-приймання (а.с. 59, т. 1) позивачем був переданий АР „Абріс” згідно договору від 15.04.05 № 05 для нанесення реклами „Агротон” трамвай № 184. Нанесення реклами на зовнішню поверхню трамваю проводилося з 18.04.05 по 22.04.05 –5 діб.

Позивачем за цим актом, та з урахуванням плати за експонування реклами на зовнішній поверхні трамвая № 184 протягом року, був виставлений до оплати рахунок від 15.04.05 № 50 на загальну суму 2 668,80 грн., який був повністю оплачений відповідачем платіжним дорученням від 18.04.05 № 1722 на суму 2 668,80 грн.

Колегія суддів дійшла висновку, що строк дії договору від 15.04.05 № 05 оренди зовнішньої поверхні кузова трамваю № 184 для експонування реклами розпочався 18.04.05. Закінчення строку дії договору від 15.04.05 № 05 сторонами фактично не було узгоджено, тобто він є безстроковим.

Пунктами 3.1, 3.2 зазначених договорів визначено, що замовник сплачує МКП „ЛЕТ” 1468,8 грн. за надання кожного трамваю та тролейбусу строком на 12 місяців. Із розрахунку 1224,00 + ПДВ 20% - 244,8 грн. А також замовник сплачує МКП „ЛЕТ” суму збитків, понесених МКП „ЛЕТ” від невиробничого простою рухомого складу при нанесенні на нього рекламного матеріалу. Розмір збитків від простою протягом однієї доби однієї одиниці рухомого складу складає 200,00 грн. + ПДВ 20% - 40 грн. Всього 240 грн. Оплата невиробничого простою проводиться на підставі відповідного акту складеного сторонами після виконання робіт по нанесенню (видаленню) рекламного матеріалу.

З огляду на викладене, у відповідності до пунктів 3.1, 3.2 вказаних договорів позивачем було нарахована плата, яка повністю перерахована відповідачем, а саме:

Сума нарахувань

Оплачено

за даними позивача

Оплачено

за даними відповідача

За договором від 04.12.03 б/н, трамвай № 158

2004 рік

збитки за простій з 05.12.03 по 09.12.03 - 5 діб

1 200,00

1 200,00

плата за період з 05.12.03 по 04.12.04

1 468,80

1 468,80

1 468,80

Всього за 2004 рік:

2 668,80

1 468,80

2 668,80

2005 рік

збитки за простій з 11.12.04 по 15.12.04 - 5 діб

1 200,00

плата за період з 11.12.04 по 10.12.05

1 468,80

Всього за 2005 рік:

2 668,80

2 668,80

2 668,80

Всього по трамваю № 158:

5 337,60

4 137,60

5 337,60

За договором від 17.03.04 б/н, трамвай № 186

збитки за простій з 18.03.04 по 22.03.04 - 5 діб

1 200,00

плата за період з 18.03.04 по 17.03.05

1 468,80

Всього за 2004-2005 рік:

2 668,80

2 668,80

2 668,80

плата за період з 18.03.05 по 17.03.06

1 468,80

Всього за 2005-2006 рік:

1 468,80

1 468,80

1468,80

Всього по трамваю № 186:

4 137,60

4 137,60

4 137,60

За договором від 15.04.05 № 05, трамвай № 184

збитки за простій з 18.04.05 по 22.04.05 - 5 діб

1 200,00

плата за період з 18.04.05 по 17.04.06

1 468,80

Всього по трамваю № 184:

2 668,80

2 668,80

2 668,80

Загальна сума нарахувань за п. 3.1, 3.2 договорів:

12 144,00

10 944,00

12 144,00

Однак, як вбачається з розрахунків суми позову за договором від 04.12.03 б/н позивачем було заявлено до стягнення заборгованість у сумі 1200,00 грн., яка насправді відсутня, оскільки всі рахунки, виставлені позивачем, були повністю оплачені відповідачем. В судовому засіданні представник позивача погодився з відсутністю заборгованості з платежів, передбачених у п. 3.1, 3.2 зазначених договорів за періоди: за договором від 04.12.03 б/н, трамвай № 158 –з 05.12.03 по 10.12.05; за договором від 17.03.04 б/н, трамвай № 186 - з 18.03.04 по 17.03.06; за договором від 15.04.05 № 05, трамвай № 184 –з 18.04.05 по 17.04.06. Та пояснив, що ця заборгованість утворилася через помилки бухгалтерії позивача. Тому у стягненні 1 200,00 грн. заборгованості слід відмовити.

Пунктом 5.1 зазначених договорів, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог передбачено, що після закінчення строку здійснення реклами за цими договорами, при неприйнятті замовником мір з видалення рекламного матеріалу з кузовів рухомого складу, замовник зобов’язаний сплачувати щомісячно МКП „ЛЕТ” по 600,00 грн. за кожну одиницю рухомого складу.

Колегія суддів зазначає: суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вказані договори закінчили свою дію та задовольнив позов в частині стягнення штрафу по кожному договору.

Договори від 04.12.03 б/н, від 17.03.04 б/н та від 15.04.05 № 05 є безстроковими, закінчення строку здійснення реклами на трамваях № 158, 186, 184 за цими договорами не відбулося, як на 31.01.07 (дату зазначену позивачем у позовній заяві), так і на 17.09.07 (дату винесення рішення у справі). Тобто не має правових підстав для застосування п. 5.1 зазначених договорів у даному випадку та стягнення заявленої позивачем суми заборгованості у розмірі 21 483,88 грн., та відповідно у позивача не було підстав для направлення відповідачу претензії від 31.01.07 № 15/109-72 на сплату цієї суми. Враховуючи викладене апеляційну скаргу від 04.10.07 № АТ-6/01/104 ЗАТ СВФ „Агротон” слід задовольнити, рішення господарського суду Луганської області від 17.09.07 у справі № 5/313 слід скасувати.

Судом не приймаються до уваги листи: від 07.04.05 № 39/ос (а.с. 68, т.1) в частині продовження договору від 17.03.04 на трамвай № 186; від 10.01.04 № 9/ос про продовження договору від 04.12.03 трамвая № 158 на 12 місяців (а.с. 69, т. 1), які були направлені відповідачем та отримані позивачем, оскільки сторони не узгодили строку здійснення реклами на трамваях у відповідних договорах, а зазначені листи не можуть змінювати умови цих договорів, тому що складені та підписані лише однією із сторін.

Позицію суду у вирішенні спору також підтверджують дії сторін у справі після її розгляду. Сторони розірвали зазначені договори та провели розрахунок за ними станом на 24.12.07.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито в сумі 214 грн. 85 коп. за позовною заявою та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. слід покласти на позивача.

Оскільки апеляційна скарга повністю задоволена судом, держане мито в сумі 101 грн. 43 коп., сплачене відповідачем квитанцією від 04.10.07 № 3801051 за її подання, слід стягнути з позивача на користь відповідача.

08.06.07 позивач подав до господарського суду Луганської області заяву № 15/109-443 про збільшення позовних вимог, якою просив стягнути з відповідача 30 483,88 грн. До зазначеної заяви позивачем було додано платіжне доручення від 08.06.07 № 764 (оригінал знаходиться в матеріалах справи) на сплату державного мита в сумі 90 грн. 00 коп. Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.07.07 у справі № 5/313 зазначену заяву залишено без задоволення, оскільки позивач порушив правила ст. 22 ГПК України –змінив підстави і предмет позову: збільшив суму та заявив позов в сумі 9 000,00 грн. за інший період, ніж первісні вимоги. Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ці судові витрати, сплачені позивачем при збільшенні розміру позову слід повернути позивачу.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 47, 49, 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 3, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу від 04.10.2007 № АТ-6/01/104 Закритого акціонерного товариства „Сільськогосподарської виробничої фірми "Агротон", м. Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 17.09.07 у справі № 5/313 задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 17.09.07 у справі № 5/313 скасувати.

3.          Винести нове рішення у справі № 5/313.

4.          У задоволенні позову відмовити.

5.          Витрати із сплати державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу за позовом покласти на позивача.

6.          Стягнути з Міського комунального підприємства „Луганськелектротранс”, м. Луганськ, вул. Фрунзе, 130, ідентифікаційний код 03328058 на користь Закритого акціонерного товариства „Сільськогосподарська виробнича фірма „Агротон”, м. Луганськ, кв. 50 років Оборони Луганська, 9, ідентифікаційний код 30280120 витрати зі сплати державного мита в сумі 101 грн. 43 коп. за апеляційною скаргою.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

7.          Повернути з Державного бюджету України Міському комунальному підприємству „Луганськелектротранс”, м. Луганськ, вул. Фрунзе, 130, ідентифікаційний код 03328058 зайво сплачене ним державне мито в сумі 90 грн. 00 коп. платіжним дорученням від 08.06.07 № 764 за подання до господарського суду Луганської області заяви від 08.06.07 № 15/109-443 про збільшення позовних вимог. Підставою для повернення є зазначена постанова, скріплена гербовою печаткою суду.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   Д.Ю. Перлов

Суддя                                                                       О.Є. Медуниця

Суддя Р.Є. Якушенко