ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.03.08                                                                                           Справа № 5/10

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ СП «Леннокс-Прут»№88 від 17.06.06р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2006р.

у справі №5/10

за позовом Агрофірми «Прут», м. Коломия

до відповідача 1 Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації

до відповідача 2 ТзОВ СП «Леннокс-Прут», м. Вінниця

до відповідача 3 Виконавчого комітету Коломийської міської Ради, м. Коломия

про          визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності та усунення перешкод в користуванні майном

за участю представників

від позивача: Халус А.Г.;

від відповідача 1: не з’явився;

від відповідача 2: Левадська А.В.

від відповідача 3: не з’явився;

В ході судових засідань представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз’яснено, заперечень щодо складу суду не поступало.

Встановив: рішенням господарського суду Івано-Франківської області (суддя Цюх Г.З.) від 30.05.2006р. у справі №5/10 задоволено позовні вимоги.

Відповідач 2 з рішенням не погоджується, подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати, в позові відмовити, оскільки вважає, що дана справа не підсудна господарському суду області, оскільки позов, що виникає з приводу нерухомого майна пред'являється за місцезнаходженням майна і розглядається районними (міськими) судами. Покликається, що Агрофірмою "Прут" було пропущено строк звернення до господарського суду, так як Агрофірма "Прут" звернулася в суд лише 06.03.2006р., знаючи про рішення виконавчого комітету Коломийської міської Ради №473 від 19.12.2001р. Крім цього, Агрофірмою "Прут" було підписано 3.12.2001р. акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію приміщення під цех по розливу алкогольних і слабоалкогольних напоїв по вул. Волоській, 17, а також було підписано: акт вибору земельної ділянки запроектованої до відведення для виробничого використання, обслуговування не житлових приміщень та офісу по вул. Волоській, 17 ТОВ СП "Леннокс-Прут" від 10.12.2002р., план погодження меж земельної ділянки та акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі від 5.02.2002р.

Позивач у відзиві зазначив, що ним не було пропущено строк позовної давності, оскільки про порушення права власності на нерухоме майно Агрофірмі "Прут" стало відомо із листа Коломийського МБТІ №241 від 16.02.2006 року, яким повідомлено, зокрема, що на частину майна, а саме: адмінкорпус, склад, склад було видане свідоцтво про право власності ТзОВ СП „Леннокс-Прут" на підставі рішення виконкому Коломийської міської ради №473 від 19.12.2001р. Покликається, що підписаний представником Агрофірми Акт державної технічної комісії від 3.12.01. не може братися до уваги, оскільки він не містить жодних відомостей про спірні об'єкти нерухомого майна, а саме: адмінбудинок та два склади. Крім цього, п.п. 1 цього Акту зазначено, що державній технічній комісії пред'явлений закінчений будівництвом цех по розливу алкогольних і слабоалкогольних напоїв по вул. Волоська, 17. Однак, прийнятий в експлуатацію цех по розливу алкогольних і слабоалкогольних напоїв, зареєстрований Коломийським МБТІ як адмінбудинок та два склади, що суперечить Акту державної технічної комісії та рішенню виконкому Коломийської міської Ради.

Відповідачі 1 та 3 явку представників в судові засідання не забезпечили, належним чином повідомлялися про час слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення, відзивів на апеляційну скаргу не надіслали, тому колегія дійшла висновку про розгляд справи без їх участі.

Справа слуханням неодноразово відкладалася з мотивів, викладених в ухвалах колегії, а також провадження у справі зупинялося з 20.11.06р. до 25.01.08р. у зв'язку з вирішенням Вищим адміністративним судом України справи №А-5/9.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.06 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

Рішенням виконавчого комітету Коломийської міськради №353 від 9.12.1987р. агрофірмі «Прут»виділено під будівництво промбази агрофірми по вул. Леніна (нині Волоська) в м. Коломия земельну ділянку пл. 3,0 га (а.с. 36).

Рішенням виконавчого комітету Коломийської міськради №66 від 18.03.1997р. затверджено акт державної комісії про приймання в експлуатацію закінченої будівництвом виробничої бази МПБО агрофірми «Прут»у м. Коломия (а.с. 35). 1.04.1997р. позивачу видано реєстраціне посвідчення на об’кт нерухомого майна –виробничої бази (а.с. 34).

Як встановлено в ході розгляду справи та не спростовано представниками відповідача 2, спірні об’єкти нерухомого майна являлись складовою частиною промбази агрофірми «Прут».

З матеріалів справи встановлено, що листом від 06.10.2005р. №318 Агрофірма "Прут" звернулася в Коломийське МБТІ щодо видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. У листі-відповіді від 16.02.2006р. №241 Коломийське МБТІ повідомило, що видача витягу неможлива з ряду підстав та одночасно повідомлено, що на адмінкорпус та склади видане свідоцтво про право власності СП "Ленокс-Прут" - на підставі рішення Коломийської міської ради №473 від 19.12.01р.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про право власності на нерухоме майно видано СП "Ленокс-Прут" - виконавчим комітетом Коломийської міської ради - 22.11.04р., тобто через 3 роки після прийняття рішення №473.

Згідно ст. 387 Кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Проаналізувавши матеріали справи колегія прийшла до висновку, що в ній відсутні докази дачі згоди власника на перехід спірного майна у власність відповідача 2. Оскільки, спірні об'єкти нерухомого майна продовжують знаходитися на балансі Агрофірми "Прут". Будь-яких доказів, котрі б підтверджували факт передачі прав власника на спірне майно сторонами не подано. Наявні у справі протоколи зборів учасників товариства "Леннокс-Прут" лише говорять про наміри позивача передати це майно.

З матеріалів справи встановлено, що на земельній ділянці позивач власними силами збудував нежитлові приміщення, зареєстрував в 1997 році право власності в Коломийському МБТІ, спірні приміщення знаходяться у нього в користуванні та обліковуються на балансі, а тому він є законним власником адмінбудинку "А" площею 1438,7 м2, складу "В" - площею 208,8 м2 та складу "Г" - площею 275,3 м2.

Одночасно встановлено, що з письмових доказів наявних в матеріалах справи не вбачається, що позивач давав згоду на вилучення у нього земельної ділянки до прийняття рішення Коломийської міської Ради №116 від 23.10.2002р. При цьому рішення про видачу свідоцтва про право власності СП «Леннокс-Прут», прийняте Коломийською міською Радою раніше, а саме 19.12.2001р. за №473.

Відповідно до п.1.6 ст. 6 Тимчасового Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно - оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевим органом виконавчої влади, органами місцевого самоврядування: фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта на право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

За таких обставин, слід погодитись з висновком господарського суду Івано-Франківської області про те, що вимоги п. 1.6 ст. 6 Тимчасового Положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно Івано-Франківським МБТІ дотримані не були.

Перевіркою покликань Коломийського МБТІ про те, що ТзОВ «Леннокс-Прут»приміщення були передані від ТзОВ «Темп-Прут»господарським судом встановлено, що згідно з актом приймання-передачі агрофірма "Прут" на підставі розподільчого балансу від 20.03.01р. передала на баланс ТзОВ "Темп-Прут" приміщення загальною площею 2718,8 м2, в т.ч.: столярний цех; склади (без вказання "літер"); пресове відділення; навіс для заготовоки пилорами; блок деревообробних цехів; цех металоконструкції в м. Коломия по вул. Волоська,17 загальною площею 2718,8 м2.

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Темп-Прут»належним чином не оформило право власності на ці приміщення –докази внесення запису в реєстр прав власності суду не надано.

Одночасно встановлено, що передані ТзОВ "Темп-Прут" для СП "Леннокс-Прут" приміщення на першому поверсі на баланс не передавались, а тому ТзОВ не вправі було передавати їх СП "Леннокс-Прут". Разом з тим, ТзОВ "Темп-Прут" були передані на баланс приміщення загальною площею 2718,8 м2, а воно передало СП значно меншу площу - 1922,8 м2. А отже, з урахуванням вище наведеного аналізу наявних у справі документальних доказів та беручи до уваги те, що спірні приміщення знаходились у користуванні та обліковуються на балансі агрофірми "Прут", жодних змін (доповнень) в реєстраційне посвідчення, видане позивачу 1.04.1997р. внесено не було, він залишається законним власником адмінбудинку «А»площею 1438,7 м2, складу «В»площею 208,8 м2, складу «Г»площею 275,3 м2, докази фактичної передачі таких приміщень відсутні, колегія погоджується з висновком господарського суду, що видача свідоцтва Коломийським міськвиконкомом здійснена неправомірно, а тому господарським судом обгрунтовано визнано його незаконним.

Посилання СП "Леннокс-Прут" як на підставу набуття права власності на приміщення на договір про співробітництво від 12.07.1997р. та доповнення до договору про співробітництво від 06.12.1997р. - не приймається судом до уваги з тих підстав, що дані договори є тільки намірами, а докази, які б свідчили про їх реальне виконання відсутні. А тому, слід погодитись з висновком господарського суду, що Коломийське МБТІ не вправі було проводити реєстрацію права власності на нерухоме майно за СП "Леннокс-Прут".

Зважаючи на той факт, що у СП "Леннокс-Прут" відсутні будь-які правовстановлюючі документи, що підтверджують підстави виникнення такого права власності на спірні об'єкти нерухомого майна, висновок господарського суду, що вимога про усунення фірмою "Леннокс-Прут" перешкод в користуванні приміщеннями обґрунтований.

Покликання апелянта на непідвідомчість спору господарському суду до уваги не приймається, оскільки не базується на вимогах діючого законодавства. Необгрунтованим визнається покликання апелянта на пропуск строку позовної давності позивачем, оскільки такі спростовуються листом Коломийсього МБТІ №241 від 16.02.06р.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі поданні інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.33,43,49,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2006 року по справі за №5/10 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий–суддя Г.І.Мельник

Судді Д.Ф.Новосад

О.В.Михалюк