ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2008 р.

11:30

Справа № 1/654/07

м. Миколаїв

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “ДС”.

/54001, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63/.

До відповідача: Державна податкова інспекція у

Центральному районі м. Миколаєва

/54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/

Прокурор: Прокурор Миколаївської області в інтересах держави в особі

Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва

/54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28/

позивач просить:

Визнати протиправними податкові повідомлення-рішення Державної подат кової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва від 4 червня 2007 року № /0, від 4 червня 2007 року № /0 та скасувати їх.

Визнати протиправними рішення від 26 червня 2007 року № 24070/10/25-00 про продовження термінів розгляду скарг та від 10 липня 2007 року № 25672/10/25-000 про залишення скарг без розгляду, які надійшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС»через двадцять вісім днів після адміністративно го оскарження податкових повідомлень-рішень від 4 червня 2007 року № /0, № /0 та № /0, і скасувати їх.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Сорогіна А.В.

Представники:

Від позивача: Камінський В.І., довіреність від 18.01.2007р.

Попенков К.Р., довіреність від 26.07.2007р.

Від відповідача: Чаричанський П.О., довіреність від 08.01.2008р.

Прокурор в судове засідання не з’явився.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом та просить визнати протиправними податкові повідомлення-рішення від 4 червня 2007 року № /0, від 4 червня 2007 року № /0 та скасувати їх;

визнати протиправними рішення від 26 червня 2007 року № 24070/10/25-00 про продовження термінів розгляду скарг та від 10 липня 2007 року № 25672/10/25-000 про залишення скарг без розгляду, які надійшли через двадцять вісім днів після адміністративно го оскарження податкових повідомлень-рішень від 4 червня 2007 року № /0, № /0 та № /0 та скасувати їх, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в частині порушення процедури(строків) розгляду апеляційної скарги; допущеними порушеннями чинного податкового законодавства при визначенні зобов’язань по податкам (т.1 а.с.5-16, 152-155).

Відповідач та прокурор позов не визнають, посилаючись на те, що рішення по розгляду апеляційних скарг прийняті у встановлені статтею 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” строки; позивачем допущені порушення чинного податкового законодавства, що стало підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень (т.1 а.с.135-144).

Розглянувши надані сторонами і витребувані судом докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні - суд

в с т а н о в и в:

відповідач здійснив виїзну планову документальну перевірку дотримання позивачем вимог податкового і валютного законодавства за період з 01.01.2004 року по 31.12. 2006 року, про що склав акт перевірки від 21.05.2007 року (т.1 а.с.20-121).

За результатами перевірки позивачу направлено податкові повідомлення-рішення від 04.06.2007 року №/0 про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 7457 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 3727 грн. (т.1 а.с.17), від 04.06.2007 року № /0 про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 18 160 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 9 080 грн. (т.1 а.с.19), які позивач просить скасувати.

Одним із доводів позивача щодо скасування вказаних податкових повідомлень-рішень є порушення відповідачем апеляційного порядку узгодження податкових зобов’язань, а саме порушення строку розгляду апеляційних скарг, які були направлені відповідачу 12 та 14 червня 2007 року.

Суд відхиляє вказані доводи, виходячи з наступного:

статтею 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено порядок узгодження податкових зобов’язань, порядок оскарження рішень податкового органу та розгляду апеляційних скарг.

Апеляційні скарги позивача на податкові повідомлення-рішення від 04.06.2007 року № /0, № /0 та № /0 прийняті відповідачем 13.06.2007 року та 14.06.2007 року, про що свідчать відмітки податкового органу на вказаних скаргах (т.1 а.с.156, 150, 164).

З огляду на вимоги пункту 5.2.2. статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідач зобов'язаний був прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку, або прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги понад строки, вказані вище, та письмово повідомити про це позивача до закінчення двадцятиденного строку.

Надані відповідачем та на вимогу суду докази, свідчать, що вказана вище норма закону відповідачем дотримана: апеляційні скарги позивача надійшли 13.06.2007 року та 14.06.2007 року. Рішення за результатами розгляду апеляційних скарг чи рішення про продовження строків розгляду скарг відповідач повинен був прийняти не пізніше 02.07.2007 року та 03.07. 2007 року.

Рішення про продовження термінів розгляду скарг відповідач прийняв 26.06.2007 року(т.1 а.а.174). Вказане рішення було направлено позивачу на його адресу поштою з повідомленням про вручення 02.07.2007 року (т.1 а.с.282-283), тобто в межах строків, встановлених пунктом 5.2.2. статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” . Зазначене підтверджується також листами органів поштового зв’язку (т.1 а.с.258, 281, 287, 291).

Оскільки, позивач оскаржив до суду податкові повідомлення-рішення від 04.06.2007 року № /0, № /0 та № /0, про що повідомив податковий орган листом від 09.07.2007 року, то відповідач правомірно, на підставі пункту 5.2.5. статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” прийняв рішення від 10.07.2007 року про залишення скарг без розгляду (т.1 а.с.176-177), яке направив позивачу 10.07.2007 року (т.1 а.с.274-276).

За таких обставин позовні вимоги щодо визнання протиправними рішень від 26 червня 2007 року № 24070/10/25-00 про продовження термінів розгляду скарг , від 10 липня 2007 року № 25672/10/25-000 про залишення скарг без розгляду та про їх скасування задоволенню не підлягають.

По податковому повідомленню-рішенню від 04.06.2007 року №/0

Вказаним повідомленням рішенням відповідач визначив позивачу податкове зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 18 160 грн. та застосував штрафну санкцію в сумі 9 080 грн. Підстави для визначення податкового зобов’язання зазначені в акті перевірки від 21.05.2007 року , а саме на сторінці 100 (т.1 а.с.119) зазначено про порушення позивачем вимог підпунктів 7.2.1.,7.4.1.,7.4.5. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”: з податкового кредиту виключено за лютий 2004 року 1 000 грн. , за травень 2004 року –9 160 грн., за листопад 2004 року - 9 000 грн.

Приписом пункту 7.4.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” ( в редакції, що була чинною на лютий 2004 року) встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Позивач відніс до податкового кредиту 1 000 грн. податку на додану вартість по господарській операції з приватним підприємцем Бєлугіним О.І. Факт виконання останнім робіт для позивача підтверджений договором від 05.01.2004 року, протоколом узгодження ціни, актом приймання виконаних робіт, податковою накладною від 11.02.2004 року (т.1 а.с.223-227).

В судовому засіданні позивач надав на паперовому носію для огляду роздруківку Web-сторінки, господарським судом безпосередньо в Internet оглянута вказана сторінка, на якій розміщена інформація про позивача, перелік робіт та продукції що ним виконуються та виготовляються (разработка технологий электрофизической обработки материалов; изготовление оборудования общего промышленного и военно-технического назначения; размагничивание конструкций и магнитная сертификация оборудования; разработка и поставка аппаратуры управления токами бортовой системы размагничивания; разработка рекомендаций для проектирования морских объектов с заданными уровнями физических полей; разработка проекта морской испытательной базы для исследования и контроля физических полей морских объектов; технология поисковых и инспекционных работ на шельфе; проектирование и производство подводных технологических систем (ПТС); проектирование и производство привязных и автономных подводных аппаратов; технико-экономическое обоснование проектов подводной техники)та інша інформація.

Суд вважає, що придбані послуги у приватного підприємця Бєлугіна О.І. безпосередньо використовуються у господарській діяльності, отже сума податку на додану вартість в сумі 1 000 грн. правомірно віднесена до податкового кредиту лютого 2004 року.

За травень 2004 року відповідач зменшив податковий кредит на суму 9 160 грн. по господарським операція з приватним підприємця Бєлугіним О.І. та Приватним підприємством “Южкомплект” з підстав того, що позивачем не надано доказів використання послуг у його господарській діяльності (а.с.60).

Про факт виконання робіт вказаними постачальниками робіт(послуг) свідчать договори, протоколи узгодження ціни, акти приймання виконаних робіт та податкові накладні (а.с.213-222).

Доказом використання наданих робіт(послуг) в господарській діяльності , а саме оцінки магнітної обстановки в акваторії бухти, що здійснена Бєлугіним О.І. та монтаж електрокабеля тимчасової обмотки, що здійснений Приватним підприємством “Южкомплект” є договір від 10.03.2004 року з Державною компанією “Укрспецекспорт” та додатки до нього, акт проведення демонстраційного розмагнічення морського корабля (т.1 а.с.336-346).

Отже, сума податку на додану вартість 9 160 грн. правомірно віднесена до податкового кредиту травня 2004 року.

За листопад 2004 року відповідач зменшив податковий кредит на 9 000 грн. по господарській операції з приватним підприємцем Гурьєвим В.Г. з підстав порушення встановленого порядку оформлення податкової накладної.

Факт виконання робіт приватним підприємцем Гурьєвим В.Г. підтверджений договором від 01.10.2004 року, протоколом узгодження ціни, актом приймання виконаних робіт та податковою накладною (т.1 а.с.208-218).

Вимоги до оформлення податкової накладної встановлені пунктом 7.2.1 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” :

Платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну назву отримувача;

ж) ціну продажу без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

В акті перевірки відповідач зазначив про відсутність в податковій накладній від 04.11.2004 року №91 (т.1 а.с.212) інформації про кількість (обсяг, об'єм), одиницю виміру та ціну послуг, що стало підставою для зменшення податкового кредиту на 9000 грн.

Вказаний висновок податкового органу помилковий, оскільки стосовно одиниці виміру товару пункт 7.2.1 статті Закону України “Про податок на додану вартість” вимог не містить, ціна продажу одиниці продукції стосується саме продукції, а не послуг, які в даному випадку неможливо визначити в одиницях, загальна ціна послуги (з врахуванням ПДВ та без ПДВ) в податковій накладній зазначена. Наявність недоліків в заповненні податкової накладної(відсутність порядкового номера, одиниці виміру, адреси та інше) не свідчить про недійсність такої накладної, а отже у платника податку є право, при наявності доказів виконання робіт, послуг, відносити податок на додану вартість по такій накладній до податкового кредиту.

За таких обставин позивач правомірно відніс до податкового кредиту 9 000 грн. за листопад 2004 року по податковій накладній від 04.11.2004 року №91 (т.1 а.с.212).

Приписом 7.7.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено, що суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Як встановлено судом вище, відповідачем безпідставно зменшено податковий кредит позивача на 19 160 грн. (1 000 грн. + 9 160 грн. + 9 000 грн.), то й підстави для визначення податкового зобов’язання за лютий 2004 року в сумі 1 000 грн., травень 2004 року в сумі 9 160 грн., листопад 2004 року в сумі 9 000 грн. відсутні.

Оскільки підстави для визначення податкового зобов’язання відсутні, то штрафна санкція відповідно пункту 17.1.3. статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не повинна застосовуватись.

За таких обставин позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.06.2007 року №/0 підлягають задоволенню.

По податковому повідомленню-рішенню від 04.06.2007 року №/0

Зазначеним податковим повідомленням-рішенням зменшено бюджетне відшкодування за травень 2006 року на 7 453 грн., визначено податкове зобов’язання в сумі 7 453 грн. та застосована штрафна санкція в сумі 3 727 грн.

Підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування стало зменшення податкового кредиту квітня 2006 року по господарській операції з приватним підприємством “Миколаїв-Маркет” (а.с.68, 74-75) з причини невідповідності податкової накладної №48 від 12.04.2006 року вимогам пункту 7.2.1 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” : не зазначено кількість (обсяг, об’єм) та ціна зазначених в податковій накладній послуг.

Висновки акту перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Приписом пункту 7.4.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” ( в редакції, що була чинною на квітень 2006 року) встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Доказом придбання послуг є договір від 06.03.2006 року, протокол узгодження ціни, акт приймання робіт, податкова накладна №48 від 12.04.2006 року.

Вимоги до оформлення податкової накладної встановлені пунктом 7.2.1 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” :

Платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Ціна поставки одиниці продукції стосується саме продукції, а не послуг, які в даному випадку неможливо визначити в одиницях, загальна ціна послуги( з врахуванням ПДВ та без ПДВ) в податковій накладній зазначена. Наявність недоліків в заповненні податкової накладної(відсутність порядкового номера, одиниці виміру, адреси, та таке інше ) не свідчить про недійсність такої накладної, а отже у платника податку є право, при наявності доказів виконання робіт, послуг, відносити податок на додану вартість по такій накладній до податкового кредиту, тобто, позивач правомірно відніс до податкового кредиту квітня 2006 року податок на додану вартість в сумі 7 500 грн.

Вищезазначене та положення пунктів 7.7.1. та 7.7.2. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, свідчить, що безпідставне зменшення відповідачем податкового кредиту квітня 2006 року на 7 500 грн. призвело до протиправного зменшення суми бюджетного відшкодування за травень 2006 року на 7 453 грн., визначення зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 7453 грн. та відповідно до пункту 17.1.3. статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” застосування штрафної санкції в сумі 7 453 грн.

За таких обставин оспорюване податкове повідомлення-рішення від 04.06.2007 року №/0 є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-164, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними податкові повідомлення-рішення Державної подат кової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва від 4 червня 2007 року № /0, від 4 червня 2007 року № /0 та скасувати їх.

В задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними рішень Державної подат кової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва від 26 червня 2007 року № 24070/10/25-00 про продовження термінів розгляду скарг та від 10 липня 2007 року № 25672/10/25-000 про залишення скарг без розгляду та скасування їх відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.I.Васильєва