ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2008 Справа № 16/416

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Лисенко О.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Прокопець Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Сімукова Т.С., довіреність від 04 січня 2008 року б/н; Гуртовий М.О., довіреність від 16 січня 2008 року № 5;

від відповідача –Панібратець П.І. –директор, наказ від 15 вересня 2005 року № 42-к;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства дослідного господарства “Червоний землероб” Кіровоградського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, с.Чарівне Бобринецького району Кіровоградської області

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 27 листопада 2007 року у справі № 16/416

за позовом Відкритого акціонерного товариства “2-й ім.Петровського цукровий завод”, с.м.т.Олександрівка Кіровоградської області

до Державного підприємства дослідного господарства “Червоний землероб” Кіровоградського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук, с.Чарівне Бобринецького району Кіровоградської області

про звернення стягнення на заставлене майно, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 27 листопада 2007 року (суддя Коротченко Л.С.) позовні вимоги задоволено повністю, звернуто стягнення на заставне згідно договору застави від 27 березня 2007 року № 27/03-4 майно відповідача –Державного підприємства дослідного господарства “Червоний землероб” Кіровоградського інституту агропромислового виробництва, а саме –трактори у кількості 7 одиниць, в рахунок погашення перед позивачем ВАТ “2-й ім.Петровського цукровий завод” заборгованості у зв’язку з невиконанням боржником зобов’язань на підставі договору купівлі-продажу від 27 березня 2007 року № 27/03-3 на суму 150000 грн. Також, з відповідача на користь позивача стягнуто витрати по сплаті державного мита в сумі 1500 грн. та 118 грн. витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

При прийнятті рішення господарський суд виходив із невиконання відповідачем обов’язків за договором купівлі-продажу від 27 березня 2007 року № 27/03-3 щодо поставки продукції на суму внесеної передплати у розмірі 150000 грн. та відповідного права позивача одержати задоволення за рахунок заставного майна згідно договору застави від 27 березня 2007 року № 27/03-4.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач –ДП ДГ “Червоний землероб” звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з’ясування всіх обставин справи та порушення судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про особливий статус майна державного підприємства дослідного господарства “Червоний землероб”, яке належить Українській академії аграрних наук, тому директор господарства мав право укладати договори застави майна лише з дозволу Президента Академії, якого відповідач не отримував. Також, відповідач вказує, що при передачі в заставу майна не робилось експертної оцінки техніки. Крім цього, відповідач посилається на порушення позивачем порядку звернення стягнення на заставлене майно, встановленого Законом України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”.

Позивач –ВАТ “2-й ім.Петровського цукровий завод”, проти викладених в апеляційній скарзі доводів заперечує, рішення господарського суду вважає законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. У поданому відзиві зазначає, що при укладенні договору застави відповідачем були надані технічні паспорти та техніку, в яких єдиним власником тракторів зазначене ДГ “Червоний землероб”, а також відповідачем надано довідку про залишкову балансову вартість тракторів, яка була врахована сторонами при укладенні договору, що відповідає вимогам ст.582 ЦК України. Відповідач є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс і несе самостійну відповідальність по зобов’язанням в межах належного йому майна.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

27 березня 2007 року між сторонами –ВАТ “2-й ім.Петровського цукровий завод” (покупець) та ДП ДГ “Червоний землероб” (продавець) укладено договір купівлі-продажу цукрового буряка № 27/03-3 /а.с.13-18/. Згідно умов вказаного договору (п.1.1) продавець зобов’язався передати у власність покупця цукровий буряк, у заліковій вазі, та в кількості згідно з п. 2.5. цього договору, при базисній дигестії 16 %, в термін узгоджений та встановлений сторонами в двохсторонньому порядку, шляхом підписання додаткової угоди до 1 вересня 2007 року, за ціною та якістю, згідно умов даного договору.

В п.1.3 договору купівлі-продажу сторонами встановлено, що товар передається на умовах попередньої оплати шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. За користування передплатою продавець виплачує покупцю винагороду (проценти) у розмірі 20% річних від загальної вартості переданого товару (п.1.4 договору).

Згідно п.п.2.2, 2.4 договору купівлі-продажу загальна сума, яку покупець зобов’язаний перерахувати продавцю в якості попередньої оплати за товар, становить 150000 грн. Перерахування грошових коштів провадиться покупцем не раніше отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яким підтверджено передачу у заставу покупцю рухомого майна продавця.

В п.3.1 договору купівлі-продажу сторонами обумовлений обов’язок продавця поставити покупцю товар у кількості, по якості та в строк, встановлені договором, але не пізніше 15 жовтня 2007 року (п.п.”а” п.3.1); одночасно з укладенням договору передати покупцю в заставу рухоме майно шляхом укладення відповідного договору застави для забезпечення виконання продавцем своїх зобов’язань за цим договором з усіма відповідними документами для реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Вартість рухомого майна, яке передається у заставу, не повинна бути меншою від розміру передплати (п.п.”д” п.3.1 договору); у разі не поставки у встановлений договором строк товару забезпечити протягом 5 банківських днів покупцю право та можливість підписання за його першою вимогою відступного за рахунок майна продавця для припинення зобов’язань за цим договором (п.п.”ж” п.3.1).

Також, в п.3.3 договору купівлі-продажу передбачено право покупця щодо звернення стягнення на рухоме майно, що передається в заставу у якості забезпечення належного виконання продавцем своїх зобов’язань за договором, відповідно зі ст..26 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”.

При укладанні вищезазначеного договору купівлі-продажу цукрового буряка 27 березня 2007 року сторонами –ДП ДГ “Червоний землероб” (заставодавець) та ВАТ “2-й ім.Петровського цукровий завод” (заставоутримувач) укладений договір застави № 27/03-4 /а.с.8-10/, в якому передбачено, що у разі невиконання відповідачем своїх зобов’язань за договором купівлі-продажу від 27 березня 2007 року № 27/03-3 на суму 150000 грн. позивач має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, переліченого в п.3.1 договору, а саме –тракторів у кількості 7 одиниць загальною вартістю 210000 грн., які належать заставодавцю на праві власності (п.п.1.1, 1.2, 2.1, 2.2, 3.1, 3.2 договору).

В п.2.3 договору застави встановлено, що зобов’язання, що забезпечено заставою за цим договором, повинно бути виконано в строк до 20 жовтня 2007 року.

Пунктом 4.3 договору застави передбачено право заставоутримувача щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом набуття права власності на предмет застави у відповідності зі ст.26 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, а також звернення стягнення на предмет застави у судовому порядку.

У розділі 5 договору застави сторонами встановлений порядок звернення стягнення на заставне майно, який передбачає надсилання заставоутримувачем у разі невиконання заставодавцем забезпеченого заставою зобов’язання у встановлений строк письмового повідомлення заставодавцю про порушення забезпеченого заставою зобов’язання з вимогою передачі предмета застави у власність заставодержателя та обов’язок заставодавця протягом 3 робочих днів після отримання письмового повідомлення передати предмет застави у власність заставодержателя з оформленням та передачею усіх необхідних документів.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 11928263, вищевказаний договір застави зареєстровано 03 квітня 2007 року за № 4742468 Кіровоградською філією інформаційного центру Міністерства юстиції України /а.с.11/.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до п.2.3 договору купівлі-продажу позивач після отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про передачу в заставу продавцем рухомого майна платіжним дорученням від 03 квітня 2007 року № 154 перерахував відповідачу 150000 грн. як попередню оплату за цукровий буряк /а.с.19/.

Проте, відповідач своїх зобов’язань за договором купівлі-продажу щодо поставки цукрового буряку на суму 150000 грн. не виконав, доказів поставки позивачу цукрового буряку не надав.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Листом від 09 серпня 2007 року за вих.№ 661 позивач заявив вимогу про повернення суми передплати в строк до 25 серпня 2008 року та попередив відповідача , що у разі неповернення коштів буде звернуто стягнення на заставлене рухоме майно.

30 жовтня 2007 року листом за вих.№ 925 позивачем на адресу відповідача направлено письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов’язання, в якому позивач вимагав на протязі 3-х робочих днів з моменту отримання даного повідомлення передати у власність ВАТ “2-й ім.Петровського цукровий завод” предмети обтяження, вказані у Витязі про Державну реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з оформленням та передачею всіх необхідних документів. Зазначене повідомлення отримано відповідачем 02 листопада 2007 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 10403 /а.с.20, 21, 35/.

Вищевказані вимоги позивача залишені відповідачем без задоволення.

В листопаді 2007 року позивач –ВАТ “2-й ім.Петровського цукровий завод” звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом до ДП ДГ “Червоний землероб”, в якому просив звернути стягнення на заставлене згідно договору від 27 березня 2007 року № 27/03-4 майно.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв’язку із пред’явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов’язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.28 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов’язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Враховуючи, що відповідачем не виконані зобов’язання щодо поставки продукції чи повернення суми отриманої передплати, а також відмовлено у передачі позивачу предмета застави, судова колегія вважає вірним висновок господарського суду про задоволення позовних вимог і звернення стягнення на предмет застави.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, щодо неправомірного укладання ним договору застави, непроведення експертної оцінки заставленого майна та порушення порядку звернення стягнення на заставлене майно судова колегія відхиляє як безпідставні.

Відповідач –Державне підприємство дослідне господарство “Червоний землероб” Кіровоградського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук є юридичною особою /а.с.30/, має відокремлене майно, самостійний баланс і діє за принципом повного господарського розрахунку, господарство самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами та організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов'язки, а також несе відповідальність за свої зобов'язання в межах належного йому майна.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст.96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов’язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов’язаннями усім належним їй майном.

Згідно технічних паспортів –свідоцтв про реєстрацію машини /а.с.66-72/ власником тракторів, які є предметом застави за договором від 27 березня 2007 року № 27/03-4, є відповідач –ДП ДГ “Червоний землероб”.

Що стосується твердження відповідача з посиланням на Статут щодо відсутності дозволу Президента Української академії аграрних наук на передачу в заставу транспортних засобів, то згідно з ч.3 ст.92 ЦК України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Про існування будь-яких обмежень щодо передачі майна директором господарства відповідачем не повідомлялось ні при укладенні договорів купівлі-продажу та застави, ні при розгляді справи господарським судом першої інстанції, тому посилання відповідача на вказані обставини судова колегія визнає неспроможними.

Також, є необґрунтованими заперечення відповідача про відсутність експертної оцінки техніки.

Як встановлено ст.582 ЦК України, оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом. Оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави, якщо інший порядок оцінки предмета застави не встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, вартість майна, яке передано в заставу погоджена сторонами при укладенні договору відповідно до виданої відповідачем довідки від 21 березня 2007 року № 52 про залишкову вартість кожної одиниці техніки /а.с.61/, яка і зафіксована у договорі.

Є також безпідставними твердження відповідача про порушення позивачем порядку звернення стягнення на заставлене майно, встановленого Законом України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, щодо визначеного п.6 ч.2 ст.27 вказаного Закону строків.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов’язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Як встановлено ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дії позивача щодо направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про передачу у триденний строк заставленого майна відповідають умовам укладеного сторонами договору застави від 27 березня 2007 року № 27/03-4, положенням ст.26 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” і є правомірними.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає, що господарським судом повно, всебічно і об’єктивно з’ясовані всі обставини справи та надана їм належна правова оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи господарським судом не встановлено, а рішення господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 27 листопада 2007 року у справі № 16/416 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства дослідного господарства “Червоний землероб” Кіровоградського інституту агропромислового виробництва –без задоволення.

Головуючий                                О.В.Голяшкін

Судді                                О.М.Лисенко

І.М.Науменко