ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А (додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"12" лютого 2008 р.

Справа № 14/36/07

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Картере В.І.

суддів:                              Жекова В.І.,
Пироговського В.Т.

при секретарі судового засідання
-Толок В.В.

за участю представників:

від прокуратури -не з'явився,
належним чином повідомлений,

від ДПІ у Ленінському районі м.
Миколаєва -Чуприна А.М.;

від УПФУ у Ленінському районі м.
Миколаєва -не з'явився, належним чином повідомлений;

від ТОВ «Автоцентр Миколаїв»-
Смородінов І.П.,

від ВАТ по виробництву продовольчих
товарів «Нектар»- Дуднікова Н.Г.

від ПП фірми «Игдем»- ОСОБА_1,
ОСОБА_2

від ТОВ «Український промисловий
банк»- не з'явився, належним чином повідомлений

розглянувши заяву ТОВ “Автоцентр
Миколаїв” щодо розподілу судових витрат

по справі № 14/36/07

за позовом
Прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва і УПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва,

а також
третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ «Автоцентр
Миколаїв»

до:

- Відкритого акціонерного
товариства по виробництву продовольчих товарів «Нектар»;

- Приватного підприємства фірми
«Игдем»;

за участю
третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача -ТОВ «Український промисловий банк»

про визнання договору
купівлі-продажу недійсним

ВСТАНОВИВ:

24.01.2006р. Заступник прокурора
Миколаївської області в інтересах держави в особі ДПІ у м. Миколаєві і
Управління пенсійного Фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва звернувся
до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про визнання
недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлових будівель за
адресою: АДРЕСА_1, укладеного 06.12.2006р. між ліквідатором ВАТ по виробництву
продовольчих товарів «Нектар»і ПП фірмою «Игдем»та застосування правових
наслідків недійсності вказаного правочину.

15.02.2007р. ТОВ «Автоцентр
Миколаїв», як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору,
звернулося до господарського суду Миколаївської області із позовом, в якому
заявило позовні вимоги, аналогічні позовним вимогам, заявленим заступником
прокурора Миколаївської області.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 05.04.2007р. (суддя Цвєткова П.В.) в задоволені
позовних вимог прокурора та третьої особи ТОВ „Автоцентр Миколаїв” відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.07.2007р., рішення господарського суду Миколаївської
області від 05.04.2007р. скасовано, позов ТОВ “Автоцентр Миколаїв” задоволено,
визнано недійсним, з моменту укладання, договір купівлі-продажу нежитлових
будівель за адресою: АДРЕСА_1 від 06.12.2006р., укладеного між ВАТ по
виробництву продовольчих товарів “Нектар” та ПП фірмою “Игдем” та зобов'язано
ПП фірму “Игдем” повернути ВАТ по виробництву продовольчих товарів “Нектар”
нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1, і стягнуто з ВАТ по виробництву
продовольчих товарів “Нектар” 2750000,00 грн. на користь ПП фірми “Игдем”.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.10.2007р. постанову апеляційної інстанції залишено без змін.

29.11.2007р. (вх. №1389 Д18) ТОВ
„Автоцентр Миколаїв” подало до суду апеляційної інстанції заяву щодо прийняття
додаткового рішення про розподіл господарських витрат.

Вказану заяву мотивовано із
посиланням на приписи ст.49 ГПК України, відповідно до яких, стороні, на
користь якої прийнято рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок
другої сторони.

Ухвалою Верховного Суду України від
06.12.2007р. в прийняті касаційної скарги на постанову Вищого господарського
суду України від 17.10.2007р. - відмовлено.

01.02.2008р. на запит Одеського
апеляційного господарського суду справа №14/36/07 надійшла до апеляційної
інстанції і заява ТОВ „Автоцентр Миколаїв” призначена до розгляду у судовому
засіданні.

Ознайомившись із заявою про прийняття
додаткового рішення щодо розподілу господарських витрат та матеріалами справи,
апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до платіжного доручення №
28 від 15.02.2007р., що міститься у матеріалах справи (т.1, а.с. 59), ТОВ
“Автоцентр Миколаїв” сплатило 25.500 грн. держмита за подання позовної заяви до
господарського суду Миколаївської області.

Згідно платіжного доручення № 44 від
13.04.2007р., що міститься у матеріалах справи (т.2, а.с. 17), ТОВ “Автоцентр
Миколаїв” сплатило 12.750 грн. держмита за подання апеляційної скарги до
Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.07.2007р., залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 17.10.2007р., рішення господарського суду
Миколаївської області від 05.04.2007р. було скасовано, позов ТОВ “Автоцентр
Миколаїв” задоволено.

Відповідно до ст. 88 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони,
прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою
прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл
господарських витрат або про повернення державного мита з бюджету.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита,
сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних
з розглядом справи.

Згідно ч.4 ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення,
господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Таким чином, заява ТОВ “Автоцентр
Миколаїв” щодо відшкодування сплаченого держмита за подання позовної заяви та
апеляційної скарги у сумі 25.500 грн. та 12.750 грн. за рахунок відповідачів -
підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до платіжного
доручення №27 від 15.02.2007р., що міститься у матеріалах справи (т.1, а.с.60)
ТОВ “Автоцентр Миколаїв”, при поданні позовної заяви до господарського суду
Миколаївської області, сплатило 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Згідно з ч.5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані
з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача, при
відмові в позові - на позивача.

Таким чином, вимога ТОВ “Автоцентр
Миколаїв” щодо відшкодування сплаченого держмита за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у 118,00грн. за рахунок відповідачів - підлягає
задоволенню.

Отже, судові витрати підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідачів - ВАТ по виробництву продовольчих товарів
“Нектар” та ПП фірми “Игдем” в рівних частинах.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 88 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ТОВ “Автоцентр Миколаїв” про
прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити
повністю.

Стягнути на користь ТОВ “Автоцентр
Миколаїв”:

- з Відкритого акціонерного
товариства по виробництву продовольчих товарів “Нектар” судові витрати у сумі -
19.184 грн.;

- з Приватного підприємства фірми
“Игдем” судові витрати у сумі - 19.184 грн.

Доручити господарському суду
Миколаївської області видати відповідні накази.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя :
В.І. Картере

Судді:
В.І. Жеков

В.Т. Пироговський