ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2008 р.
Справа № 29/557-08

вх.
№ 8630/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_1, особисто; відповідача - не з"явився

розглянувши
справу за позовом

Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Пісочин

до  Пісочинської селищної Ради с. Пісочин

про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати право приватної
власності за ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на нежитлове приміщення гаражу №190-А в
гаражно-будівельному коо перативі «Мобіль» за адресою: Харківська область,
Харківський район, смт Пісочин, вул. Технологічна; визнати право приватної
власності за ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на нежитлове приміщення гаражу по вул.
Комарова, 18Д в смт Пісочин Харківського району Харківської області.

Позивач у
судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у
судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був  повідомлений належним чином. Відзив на
позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до
уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно статті
75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними
матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, та заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача, судом
встановлено наступне.

Пісочинською
селищною радою Харківського району Харківської області була ви ділена земельна
ділянка по вул. Технологічній в смт Пісочин гаражному кооперативу «Мобіль».
Відповідно до рішення про виділення земельної ділянки кооперативу «Мобіль» було
оформлено державний акт на землю. Також рішенням про надання земельної ділянки
кооперативу «Мобіль» передбачалося цільове призначення цієї ділянки для
будівництва та подальшої експлуатації індивідуальних гаражів членами
кооперативу.

У 2004 році
позивача було прийнято до гаражного кооперативу «Мобіль» та надано мі сце під
будівництво індивідуального гаражу. Членство ФОП ОСОБА_1 у гаражному
кооперативі підт верджується довідкою про це, виданої директором кооперативу. У
2007 році  позивачем на на даній ділянці
було збудовано гаражний бокс.

Означений гараж
було проінвентаризоване Комунальним бюро технічної інвента ризації «Харківське
районне бюро технічної інвентаризації» та виготовлене технічний па спорт на
приміщення. Також під час експертизи про можливість подальшої експлуатації
гаражів, було зроблено висновок, що гараж, що належить позивачу відповідає
будівельним нормам та можли вий для подальшого використання за цільовим
призначенням.

У жовтні 2008
року на вільній від забудови ділянці по вул. Комарова в смт Пісочин за кошти
позивача та найманими ним працівниками було зплановано грунт, куплені та вста
новлені фундаментні блоки під гараж. У листопаді 2008 року позивачем було
придбано та встановлено залізобетонний гараж на викладені раніше фундаменти.
Таким чином, у лис топаді 2008 року позивачем було завершено будівництво гаражу
по вул. Комарова в смт Пісо чин.

Означений
об'єкт будівництва було проінвентаризоване у КП «Харківське районне бюро
технічної інвентаризації» про що видано технічний паспорт на ім'я ФОП ОСОБА_1.
Згідно до експертного висновку, означений гараж відповідає Державним
будівельним нормам та придатний для подальшої експлуатації за цільовим
призначенням, знесення означеного гаражу недоцільне.

У відповідності
зі ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

Також у
відповідності з ч 2, 5 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Ст. 319 ЦК
України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-яки дії,
які не суперечать закону.

Згідно ст. 392
Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України
одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Також, слід
зазначити, що підставою для проведення державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку № 1 до Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом
Мін'юсту № 7/5 від 07.02.2002 р. є рішення судів, третейських судів про
визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права
власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого
майна до комунальної власності.

Відповідно до
вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський   суд   у
визначеному  законом  порядку
встановлює наявність  чи  відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст.43
Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Таким чином,
суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими
матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до
уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд
вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Враховуючи
наведене, керуючись статтями 6, 8, 19, 41, 42, 124, 129 Конституції України,
статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 47-49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити повністю.

Визнати право
приватної власності за ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на нежитлове
приміщення гаражу №190-А в гаражно-будівельному коо перативі «Мобіль» за
адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Технологічна.

Визнати право
приватної власності за ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на нежитлове
приміщення гаражу по вул. Комарова, 18Д в смт Пісочин Харківського району
Харківської області.

Суддя