ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.05.08
р.
Справа № 14/4

за
позовом Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, ,

м.Київ в особі цеху
електрозв'язку №24 Центру електрозв'язку №7

Донецької філії ВАТ
„Укртелеком”, ЄДРПОУ , м.Мар'їнка

до
відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

код НОМЕР_1,
м.Красногорівка

про
стягнення 2134 грн. 05 коп.

Суддя  Левшина Г.В.

Представники:

від
позивача: Мала Н.В.-юрисконсульт

від
відповідача: не з'явився

В
засіданні суду брали участь:

СУТЬ
СПРАВИ:

Відкрите
акціонерне товариство „Укртелеком”, м.Київ, в особі цеху електрозв'язку №24
Центру електрозв'язку №7 Донецької філії ВАТ „Укртелеком”, м.Мар'їнка, позивач,
звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Фізична
особа - підприємець ОСОБА_1, м.Красногорівка, про стягнення заборгованості в
сумі 2134,05 грн., у тому числі основний борг в сумі 1196,31 грн., інфляція в
сумі 34,69 грн., пеня в сумі 28,71 грн., три проценти річних в сумі 3,14 грн.,
відшкодування вартості модема Сіріус-128 в сумі 871,20 грн.

Згідно
із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою
№11/20-928 від 20.05.2008р. змінив предмет позову в частині вимог про
відшкодування вартості модема Сіріус-128, заявивши вимоги про стягнення з
відповідача шкоди в сумі 871,20 грн.

Заявою
без номера та дати, яка надійшла на адресу суду 30.05.2008р., позивачем змінено
предмет позову в частині вимог про відшкодування вартості модема Сіріус-128:
заявлено вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 871,20 грн.

Таким
чином, фактично позивачем заявлені та судом розглянуті вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 2134,05 грн., у тому числі основний борг в
сумі 1196,31 грн., інфляція в сумі 34,69 грн., пеня в сумі 28,71 грн., три
проценти річних в сумі 3,14 грн., збитки в сумі 871,20 грн.

В
обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про надання послуг
електронного зв'язку №651 від 14.07.2005р., договір №05/651/50-И від
03.08.2005р. про надання х-DSL доступу до глобальної мережі Internet, наряд
№317-П на встановлення телефону, заяву про надання х-DSL доступу до глобальної
мережі Internet, акт виконаних робіт та прийому-передачі обладнання, наряд
№336-П, відомості міжміських телефонних переговорів, рахунки, претензію
№11/20-2528 від 24.10.2007р.

Відповідач
в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та
місце розгляду справи був належним чином повідомлений (списки відправлень
рекомендованої кореспонденції від 24.04.2008р., від 07.05.2008р., від
21.05.2008р.).

Згідно
із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

14.07.2005р.
між сторонами був підписаний договір №651 про надання послуг телефонного
зв'язку, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов'язання надавати
послуги електрозв'язку перераховані у додатку №1 до договору та безплатні
послуги, визначені у додатку №2 до договору.

Згідно
з умовами вказаного договору позивачем в період з травня 2007р. по вересень
2007р. надавалися відповідачу послуги електрозв'язку та безплатні послуги
відповідно до додатків до цього договору.

Факт
надання позивачем телекомунікаційних послуг відповідачу підтверджується  відомістю міжміських телефонних розмов,
нарядом №317-П на встановлення телефону.

За
приписом п.3.2.8 договору №651 від 14.07.2005р. відповідач зобов'язується
своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні
розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Послуги,
які надаються підприємством зв'язку, оплачуються за тарифами, затвердженими
згідно з чинним законодавством (п.4.1 договору). Споживач сплачує послуги
електрозв'язку за спільно погодженою авансовою системою оплати (п.4.2
договору). Споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги. Розрахунок
абонплати за користування місцевим телефонним зв'язком здійснюється за сталою
(без погодинної оплати) або за змінною (з погодинною) величиною, якщо остання
передбачена технічними можливостями обладнання АТС (п.4.3 договору).

Відповідно
до п.4.6 договору №651 від 14.07.2005р. у разі застосування авансової системи
оплати відповідач для одержання послуг електрозв'язку проводить щомісячно, до
20-го числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше
суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим
перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду),
виходячи з фактично наданих послуг.

Крім
цього, 03.08.2005р. між позивачем та відповідачем також був підписаний договір
№05/651/50-И від 03.08.2005р. про надання х-DSL доступу до глобальної мережі
Internet.

Згідно
з умовами вказаного договору позивачем було надано відповідачу доступ до
глобальної мережі Internet шляхом включення до порту вузла Internet позивача.

Факт
надання позивачем вказаних послуг відповідачу на суму 1054,37 грн.
підтверджується наявними в матеріалах справи заявою про надання х-DSL доступу
до глобальної мережі Internet, актом виконаних робіт та прийому-передачі
обладнання, нарядом №336-П, розшифровкою по абоненту за період з 01.05.2005р.
по 30.09.2007р.

За
приписом п.п.6.1, 6.2 договору №05/651/50-И від 03.08.2005р. відповідач
проводить оплату за надану позивачем послугу щомісяця протягом 10 робочих днів
із дати виставлення рахунку.

Згідно
вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від  виконання зобов'язання і одностороння зміна
умов договору не допускаються.

За
приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За
змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Свої
зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі
1196,31 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України відповідач не виконав.

На
підставі ст.36 Закону України „Про телекомунікації”, якою передбачено, що у
разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги
споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у
розмірі облікової ставки Національного банку України та п.5.8 договору №651 від
14.07.2005р., п.5.9 договору №05/651/50-И від 03.08.2005р., позивачем
нараховано та пред'явлено до стягнення пеню в сумі 28,71 грн. за період з
01.01.2008р. по 20.03.2008р.

Крім
цього, згідно із ст.625 Цивільного кодексу України позивачем також заявлені
вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі в сумі 34,69 грн. та трьох
процентів річних в сумі 3,14 грн. за період з 01.01.2008р. по 31.01.2008р.

Розрахунок
суми санкцій є аріфметично вірним, таким, що відповідає законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам справи.

Згідно
з додатком Б до договору №05/651/50-И від 03.08.2005р. позивачем за актом
приймання-передачі обладнання було передано відповідачу працездатне обладнання
модем Сиріус-128 у комплектності: термінал абонентський КТРА.465646.002 з/н
01125 ІТ-03, кабель абонентський RS 232 (SLV) KTPA.685611.003, кабель „Блок-АЛ”
КТРА.685612.014, блок живлення БП 220/18В, комплект укладки КТРА.305646.001,
керівництво з експлуатації КТРА.465646.002.

Як
зазначено у вказаному вище акті приймання-передачі, після розірвання договору
або на першу вимогу позивача, відповідач зобов'язаний повернути обладнання з
цілими пломбами, відповідно до комплектності та працездатне, або відшкодувати
позивачу його вартість.

Статтею
16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За
приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства,
установи,  організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до
господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Одним
із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів
згідно ст.20 Господарського кодексу України, ст.16 Цивільного кодексу України
може бути відшкодування збитків.

Як
вказувалось вище, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з
відповідача збитків в сумі 871,20 грн.

Згідно
із ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений
принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести
обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

Обгрунтовуючи
вимоги про стягнення збитків позивач посилається на ті обставини, що майно,
передане відповідачу на вимогу позивача повернено не було, внаслідок чого
позивач зазнав збитки у вигляді втраченого обладнання вартістю 871,20 грн.

Відповідно
до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту,
права або законні інтереси якого порушено.

Таким
чином, з урахуванням вимог вказаної статті, відшкодування збитків є видом
господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають
несприятливі економічні наслідки. Одночасно, для учасника господарських
відносин, який потерпів від правопорушення, відшкодування збитків є способом
захисту його прав та законних інтересів.

За
приписом ст.22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто,
при заявленні вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт
порушення відповідачем майнових прав позивача, наявність та розмір збитків, а
також наявність причинного зв'язку між ними. В свою чергу, відповідач має
довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Як
вказувалось вище, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення збитків в сумі
871,20 грн. позивач посилається на неповернення відповідачем належного позивачу
обладнання.

Зокрема,
24.10.2007р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №11/20-2528 про
повернення наданого обладнання або відшкодування його вартості  в сумі 871,20 грн.

При
цьому, вартість обладнання підтверджується наданою до матеріалів справи
інвентарною карткою №25413095 від 26.03.2008р.

Відповідних
доказів, які б підтверджували повернення відповідачем наданого позивачем
обладнання, в матеріалах справи не міститься, внаслідок чого наявним є
порушення відповідачем майнових прав позивача.

За
висновками суду, позивачем також доведено наявність причинного зв'язку між неправомірною
поведінкою відповідача та збитками позивача, зокрема, внаслідок безпідставної
відмови відповідача у поверненні майна позивач позбавився останнього та зазнав
збитки в сумі 871,20 грн.

Одночасно,
відповідачем не доведено відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Відповідач
заперечень проти позовних вимог не надав, в судові засідання на виклик суду не
з'явився. Поважних причин невиконання вимог суду не встановлено.

За
таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень
проти позову не надав, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача
основного боргу в сумі 1196,31 грн., інфляції в сумі 34,69 грн., пені в сумі
28,71 грн., трьох процентів річних в сумі 3,14 грн., збитків в сумі 871,20
грн., підлягають задоволенню в повній сумі.

Судові
витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м.Київ, в особі цеху
електрозв'язку №24 Центру електрозв'язку №7 Донецької філії ВАТ „Укртелеком”,
м.Мар'їнка до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Красногорівка про
стягнення основного боргу в сумі 1196 грн. 31 коп., інфляції в сумі 34 грн. 69
коп., пені в сумі 28 грн. 71 коп., трьох процентів річних в сумі 3 грн. 14
коп., збитків в сумі 871 грн. 20 коп. задовольнити повністю.

Стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Красногорівка на користь Відкритого
акціонерного товариства „Укртелеком”, м.Київ, в особі цеху електрозв'язку №24
Центру електрозв'язку №7 Донецької філії ВАТ „Укртелеком”, м.Мар'їнка основний
борг в сумі 1196 грн. 31 коп., інфляцію в сумі 34 грн. 69 коп., пеню в сумі 28
грн. 71 коп., три проценти річних в сумі 3 грн. 14 коп., збитки в сумі 871 грн.
20 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. 00 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення
оголошено повністю в судовому засіданні 30.05.2008р.

Суддя