ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 р.

№ 4/250-07-6326

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів:

Глос О.І., Бакуліної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Одеської міської ради

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 р.

у справі

№4/250-07-6326

господарського суду

Одеської області

за позовом

ПП "Туран"

до

Одеської міської ради

про

зобов'язання до вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

24.07.2007 р. ПП "Туран" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради про припинення діяльності Одеської міської ради щодо надання згоди на розробку і проектування документів на проведення будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: вул.Французький бульвар, 47, площею 0,5812 га та одночасно просило відповідно до ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України вжити заходи до забезпечення позову —накласти арешт на земельну ділянку площею 0,5812 га, розташовану по Французькому бульвару, 47 у м.Одесі, а також заборонити Одеській міській раді, будь-яким іншим державним і недержавним установам та юридичним особам вчиняти дії щодо розробки і проектування документів на проведення будівельних робіт за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47, здійснення будівництва за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47 та вчиняти будь-які інші дії стосовно, земельної ділянки площею 0,5812 га, розташованої по Французькому бульвару, 47 у м.Одесі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є орендарем приміщення, що знаходиться за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 49-Г, а лист Одеської міської ради від 19.12.2006 р. №03-33/6914 про надання згоди начальнику Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України на замовлення ескізного проекту багатоповерхових житлових будинків на сусідній земельній ділянці за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47 (а.с. 15), що належить на праві власності територіальній громаді міста, порушує права позивача, оскільки існує небезпека заподіяння шкоди інтересам позивача і територіальній громаді міста у разі здійснення будівельних робіт на сусідній земельній ділянці з наступним її забрудненням будівельним сміттям, вирубкою зелених насаджень тощо.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.07.2007 р. у справі №4/250-07-6326 (суддя Літвінов С.В.) на підставі ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України вжито заходи до забезпечення позову —накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,5812 га, розташовану по Французькому бульвару, 47 у м.Одесі, а також заборонено Одеській міській раді, будь-яким іншим державним і недержавним установам та юридичним особам вчиняти дії щодо розробки і проектування документів на проведення будівельних робіт за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47, здійснення будівництва за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47 та вчиняти будь-які інші дії стосовно земельної ділянки площею 0,5812 га, розташованої по Французькому бульвару, 47 у м.Одесі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 р. справі №4/250-07-6326 (судді: Гладишева Т.Я., Савицький Я.Ф., Лавренюк О.Т.) ухвалу господарського суду Одеської області від 25.07.2007 р. у справі №4/250-07-6326 залишено без змін, апеляційну скаргу Одеської міської ради —без задоволення.

У касаційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати ухвалу гос подарського суду Одеської області від 25.07.2007 р., якою було накладено арешт на земельну ділянку за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47, та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 р. у справі №4/250-07-6326 у частині залишення без змін ухвали гос подарського суду Одеської області від 25.07.2007 р. і припинити провадження у справі, посилаючись на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 66, 67, 80 Господарського процесуального кодексу України, ст. 319 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки: по-перше, в матеріалах справи відсутні будь-які докази належності земельної ділянки по Французькому бульвару, 47 у м.Одесі, на яку накладено арешт, до земель рекреаційного призначення; по-друге, накладення арешту на земельну ділянку площею 0,5812 га, розташовану по Французькому бульвару, 47 у м.Одесі, здійснено без визначення конкретних меж та розмірів ділянки, що може призвести до порушення прав інших осіб; по-третє, відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб належить до повноважень міської ради, у зв'язку з чим ухвалою про забезпечення позову відповідач був позбавлений можливості вільно розпоряджатися своєю власністю в порушення ст. 319 Цивільного кодексу України; по-четверте, предметом спору у цій справі є оскарження позивачем дій Одеської міської ради як суб'єкта владних повноважень, що відповідно до ст.ст. 2, 17 Кодексу адміністративного судочинства України має розглядатися адміністративним судом у межах адміністративного судочинства.

Сторони не скористалися своїм процесуальним правом на участь своїх представників у судовому засіданні касаційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на вищевказану земельну ділянку та заборони Одеській міській раді, будь-яким іншим державним і недержавним установам та юридичним особам вчиняти дії щодо розробки та проектування документів на проведення будівельних робіт за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47, здійснення будівництва за вказаною адресою та вчинення будь-яких інших дій стосовно земельної ділянки, площею 0,5812 га, розташованої по Французькому бульвару, 47 у м.Одеса, господарські суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що у разі здійснення будівельних робіт на сусідній з позивачем земельній ділянці, яка відноситься до земель рекреаційного призначення призведе до її забруднення будівельним сміттям, вирубки зелених насаджень, що може заподіяти шкоду правам, свободам та інтересам позивача та інших осіб.

Однак, зазначені висновки не ґрунтуються на правильному застосуванні господарськими судами норм процесуального права з огляду на наступне.

Предметом даного спору є вимога ПП "Туран" припинити діяльність Одеської міської ради щодо надання згоди на розробку і проектування документів на проведення будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: вул.Французький бульвар, 47, площею 0,5812 га.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 р. №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Залишаючи без змін ухвалу господарського суду Одеської області від 25.07.2007 р. у справі №4/250-07-6326, господарський суд апеляційної інстанції на вказане уваги не звернув, як і не надав будь-якої оцінки доводам апеляційної скарги щодо неподання позивачем доказів в обґрунтування позовних вимог і клопотання про забезпечення позову, обмежившись посиланням на наявність в матеріалах справи листа Одеської міської ради від 19.12.2006 р. №03-33/6914 щодо розробки та узгодження ескізного проекту будівель на земельній ділянці за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47.

Крім того, обґрунтовуючи задоволення клопотання про забезпечення позову можливим забрудненням земельної ділянки рекреаційного призначення будівельним сміттям, вирубкою зелених насаджень у разі здійснення будівельних робіт на сусідній з позивачем земельній ділянці, господарські суди попередніх інстанцій не взяли до уваги, що лист виконкому Одеської міської ради від 19.12.2006 р. №03-33/6914 не містить дозволу на здійснення будівельних робіт (про що зазначено в самому листі —а.с. 15).

Крім того, задовольняючи клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо розробки та проектування документів на проведення будівельних робіт за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47, господарський суд фактично задовольнив позовні вимоги ПП "Туран" до вирішення спору по суті, оскільки предметом позову є саме припинення діяльності відповідача з надання згоди на розробку та проектування документів на проведення будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 47.

З огляду на викладене, ухвалу господарського суду Одеської області від 25.07.2007 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 р. у справі №4/250-07-6326 у частині залишення без змін ухвали господарського суду Одеської області від 25.07.2007 р. у справі №4/250-07-6326 не можна визнати законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню, а справа —передачі на розгляд до господарського суду Одеської області.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПП "Туран" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 р. у справі №4/250-07-6326 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 25.07.2007 р. у справі №4/250-07-6326 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 р. у справі №4/250-07-6326 у частині залишення без змін ухвали господарського суду Одеської області від 25.07.2007 р. у справі №4/250-07-6326 скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду Одеської області.

Головуючий К.Грейц

Судді О.Глос

С.Бакуліна