ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"26" лютого 2008 р.                                                            Справа №20/764-А

за позовом Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Хмельницький

до Теофіпольського виробничого управління житлово - комунального господарства, смт. Теофіполь

про стягнення 558,75 грн.

Суддя

Секретар судового засідання

Представники сторін:

позивача - Чорний О. В. за довіреністю № 07-01-1851 від 27.07.2007 р.

відповідача - не з’явився.

Суть спору:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача - Теофіпольського виробничого управління житлово - комунального господарства, смт. Теофіполь, 558,75 грн. заборгованості по внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності на підставі Закону України „Про загальнообов’язкове держане соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими народженням та похованням”.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні 26.02.2008 р. позовні вимоги підтримав.

Відповідач, незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване) № 3224672), представника не направив, письмового заперечення проти позову не надав.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

Відповідач - Теофіпольське виробниче управління житлово-комунального господарства, смт. Теофіполь, зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа виконавчим комітетом Теофіпольської районної ради 31.10.1997 р., рішення № 233 (довідка Хмельницького обласного управління статистики № 612 від 26.02.2001 р.)

14.12.2001 р. відповідач зареєсторований як страхувальник-платник страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Теофіпольській міжрайонній виконавчій дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Станом на 01.01.2008 р. заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності склала 558,75 грн., що підтверджується поданим відповідачем до органу Фонду звітом про нараховані внески, перерахування та витрати, пов’язані з загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 2007 р.

Оскільки заборгованість у розмірі 558,75 грн. відповідачем у добровільному порядку сплачено не було, позивач звернувся з позовною заявою про стягнення останньої до суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 18.01.2003 р. із змінами і доповненнями загальнообов’язкове державне соціальне страхування в зв’язку з тимчасовою втратою працездатності передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв’язку з втратою заробітної плати внаслідок тимчасової втрати працездатності, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених Законом.

Згідно ст. 23 Закону загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Відповідач, як роботодавець, є платником внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а згідно п. 2 ст. 27 Закону, роботодавець, як страхувальник, зобов’язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Оскільки наявними в матеріалах доказами підтверджується наявність заборгованості відповідача згідно звіту, позовні вимоги обґрунтовані, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86, 104, 158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України, м. Хмельницький до Теофіпольського виробничого управління житлово-комунального господарства, смт. Теофіполь про стягнення 558,75 грн. простроченої заборгованості по сплаті страхових внесків задовольнити.

Стягнути з Теофіпольського виробничого управління житлово-комунального господарства (смт. Теофіполь, вул. Заводська, 9, ) на користь Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності України (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 18, код 00439322) заборгованість в сумі 558,75 грн. (п'ятсот п'ятдесят вісім гривень 75 копійок).

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. 3 прим.:

1 –до справи,

2 –позивачу,

3 –відповідачу.