КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2008                                                                                           № 05-5-30/16246

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - представник не з"явився

від відповідача – Гурковський В.І. – юр., Шестопал О.С. – юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спілка громадських організацій "Тендерна палата України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.12.2007

у справі № 05-5-30/16246

за позовом                               Спілка громадських організацій "Тендерна палата України"

до                                                   Адміністрація Державної служби спеціального зв"язку та захисту інформації України

про                                                  відміну торгів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.12.2007р., яка прийнята у справі №05-5-30/16246, позовні матеріали були повернуті позивачеві без розгляду з посиланням на п.3, 6 ст.63 ГПК України.

Позивач, не погоджуючись з прийнятою ухвалою, звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу скасувати, а позовну заяву передати на розгляд Господарському суду м. Києва.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судовою колегією встановлено наступне:

11.12.2007р. ухвалою Господарського суду м. Києва у справі №05-5-30/16246 було повернуто без розгляду позовну заяву Спілки громадських організацій „Тендерна палата України” у зв’язку з тим, що позивачем не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, оскільки згідно ч.2 ст.36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

В оскаржуваній ухвалі суд зазначає, що подані позивачем копії документів не засвідчені належним чином та не відповідають вимогам п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), а тому не можуть бути належними доказами, що є підставою для повернення позовної заяви згідно п.3 ст.63 ГПК України.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження викладених в позовній заяві обставин позивачем були подані належним чином засвідчені копії документів (письмових доказів), на яких було зазначено: „Копія вірна” та які були завірені підписом повноважної особи - Головою правління СГО „Тендерна палата України” Лабою В.С., а також завірені відбитком печатки Позивача.

Так, зокрема, до позовної заяви позивачем додано належним чином засвідчену копію оголошення про заплановану закупівлю №40074007, опубліковане в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України №40 (111) від 01.10.07р.; оголошення про заплановану закупівлю №7531677, опубліковане у Спеціалізованому друкованому засобі масової інформації із загальнодержавною сферою розповсюдження, що публікує інформацію виключно із питань державних закупівель та має назву, яка відноситься безпосередньо саме до сфери державних закупівель №40 (77) від 01.10.07р.; оригінал висновку Тендерної палати України № в- 08/11 від 01.11.2007р., а також була надана копія тендерної документації Замовника (відповідача).

Що стосується посилання Господарського суду міста Києва на Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації, то дане посилання є помилковим, оскільки цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи – постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо (пункт 1.1). Що стосується позовної заяви, то за своєю правовою природою вона є процесуальним документом, який складається відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що повернення судом першої інстанції позовної заяви на підставі пункту 3 статті 63 ГПК України є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи.

В оскаржуваній ухвалі суд також зазначає, що позивачем не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідно до вимог п.2 ст.57 ГПК України.

Так суд відзначає, що належним доказом направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачеві може бути лише бланк опису вкладення разом з фіскальним чеком про відправлення, у зв’язку з чим посилається на ч.2 п.78 Правил надання послуг поштового зв’язку. Доданий до позовної заяви фіскальний чек №1354 від 24.11.2007р. не може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, оскільки з його змісту не можна дійти достовірного висновку про відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З таким висновком суду колегія не погоджується з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у відповідності до п. 2 ст. 57 ГПК України було направлено копію позовної заяви і доданих до неї документів рекомендованим листом, про що свідчить фіскальний чек №1354 від 24.11.2007р., оригінал якого був доданий до позовної заяви.

Відповідно до п.36 Постанови Кабінету міністрів України „Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку” від 17 серпня 2002 р. N1155, про прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу) відправникові з додержанням вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” видасться розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Отже, відповідно до Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт надання послуг, отримання (повернення) коштів, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Виходячи з викладеного, доказом відправки відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів є касовий чек (розрахунковий документ), що виданий відділенням поштового зв'язку. Опис вкладення у поштовий конверт не є обов'язковою вимогою і не може бути підставою для повернення позовної заяви в порядку п. 6 ст. 63 ГПК України.

Крім того, відповідно до пункту 3.3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/289 від 18.09.97 р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”, розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 №1155, може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Оскільки згідно пункту 78 Правил, листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, то у господарського суду відсутні підстави вимагати від відправників обов'язкового оформлення описів вкладення, відсутність якого не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене колегія вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 11.12.2007р. у справі №05-5-30/16246 скасувати.

2.          Матеріали справи №05-5-30/16246 повернути Господарському суду м. Києва для розгляду позовних вимог.

Головуючий суддя

Судді

26.02.08 (відправлено)