ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.08                                                                                           Справа№ 3/381А

Суддя Н.Березяк при секретарі І. Сеник розглянула матеріали справи

За позовом: ДПІ у Залізничному районі м. Львова

До відповідача-1: ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО”, м. Львів-Винники

До відповідача-2: ТзОВ „Сарним’ясопром ”, м. Сарни

Про визнання недійсним господарського зобов’язання

За участю представників:

Від прокурора: Топій Т.В. –помічник прокурора ( посвідчення №157)

Від позивача: Карпин Я.С. - представники

Від відповідача-1: Заболотний Р.Н. - представник

Від відповідача-2: Вовчук Р.М. - представник

Представникам сторін роз’яснено права та обов‘язки, передбачені ст. ст. 49, 51 КАС України.

Суть спору: Державна податкова інспекція у Залізничному районі м.Львова звернулася з позовом до ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО” та ТзОВ „Сарним’ясопром ” про визнання недійсним господарського зобов’язання в порядку ст. ст. 207, 208 ГК України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач-2 з позовними вимогами не погоджується з підстав і мотивів, викладених у запереченні на позов. ТзОВ „Сарним’ясопром ” стверджує, що жодних операцій, по зазначених в позовній заяві накладних, з ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО” не проводилося, а сам бланк накладних та відтиск печатки на них є підробленими, оскільки в цей період вже у підприємства була виготовлена інша печатка, яка суттєво відрізняється від цієї, якою проштамповані спірні податкові накладні.

Розгляд справи неодноразово відкладався в зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача – 1 та неподання ним витребуваних судом документів.

ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО” не надало суду належних пояснень та первинних документів, які б підтверджували факт проведення зазначених операцій , посилаючись на ті обставини, що зазначені документи за цей період вже були знищені.

Спір розглядається за наявними в справі матеріалами і доказами з врахуванням доводів представників сторін, викладених в попередніх судових засіданнях.

В судовому засіданні 27.02.2008 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

ДПІ у Залізничному районі м. Львова було проведено виїзну планову перевірку ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2003 р. по 30.09.2005 р. В результаті проведеної перевірки податковою інспекцією виявлено факт проведення господарських операцій з ТзОВ „Сарним’ясопром .

Як вбачається з акту перевірки № 216//23-2/30649947 та матеріалів справи, відповідно до виданих від імені ТзОВ „Сарним’ясопром ” податкових накладних №0000087 від 05.03.2004 року, №001024 від 23.07.2004 року, №000908 від 01.07.2004 року на загальну суму 377086,92 грн. ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО” (покупець) включено до податкового кредиту суму ПДВ 62823,82 грн.

На запит ДПІ у Залізничному районі м. Львова Сарненська МДПІ листами повідомила, що ТзОВ „Сарним’ясопром ” в березні, квітні та липні 2004 року не мало правових відносин з ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО”. Саме з цих підстав ДПІ у Залізничному районі звернулася з позовом про визнання недійсним в порядку ст. 207 ГК України господарського зобов’язання (яке виникло з договору поставки товару) таким, що вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та просить застосувати наслідки, передбачені ст. 208 ГК України.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає до задоволення.

При прийнятті постанови, суд виходив з наступного :

У відповідності до вимог ч.1 ст.207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на ту обставину, що ТзОВ „Сарним’ясопром ” суми податку, одержані по зазначених вище накладних до бюджету не сплатило, чим, на думку податкової інспекції, завдало значної шкоди інтересам держави .

Крім того, орган державної податкової служби вважає, що ТзОВ „Сарним’ясопром ”, здійснюючи зазначені вище господарські операції діяло з умислом на приховування від оподаткування прибутків та доходів. В підтвердження умислу ТзОВ „Сарним’ясопром ”, позивач подав листи Сарненської МДПІ №464/23-103 від 17.01.2007 року та №4897/23-103 від 05.07.2007 року, якими податкова інспекція повідомила, що ТзОВ „Сарним’ясопром ” в березні, квітні та липні 2004 року не мало правових відносин з ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО”.

Однак, такі доводи позивача є необґрунтованими і не заслуговують на увагу суду.

Як вбачається з матеріалів справи, про що стверджує сам відповідач-2 у спірному періоді товариство жодних господарських операцій з ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО” не мало, що не можна розцінювати, як порушення податкового законодавства. Крім того, в підтвердження відсутності господарських операцій відповідач-2 подав на огляд суду оригінали накладних, зареєстрованих під номерами, зазначеними в позовній заяві, які не відповідають копіям накладних, долучених позивачем до матеріалів справи. Також відповідачем –2 було подано на огляд суду книгу обліку продажу товарів (робіт, послуг) , в якій не зафіксовано господарських операцій по наданих позивачем накладних . Крім того, ТзОВ „Сарним’ясопром ” було подано до матеріалів справи лист Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області №67/1718/ від 21.12.2007 року, яким підтверджуються ті обставини, що 21.01.2004 року товариству був виданий дозвіл за №000506 на виготовлення нової печатки , а 13.02.2004 року стара печатка була здана для знищення в райвідділ, про що була виписана квитанція за №000201 від 16.02.2004 року. Зазначені обставини свідчать про відсутність господарських операцій у спірному періоді між ТзОВ „Сарним’ясопром” та ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО”.

ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО” не подало суду жодних доказів того, що зазначені вище господарські операції по податкових накладних №0000087 від 05.03.2004 року, №001024 від 23.07.2004 року, №000908 від 01.07.2004 року на загальну суму 377086,92 грн. відбувались. Зокрема, відповідачем-1 не подано доказів оплати придбаних товарів, довіреностей на отримання товарів, видаткових накладних, книги придбання товарів( робіт, послуг) за спірний період.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК, який набрав чинності з 01.01.2004, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави й суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї зі сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Положення ст. ст. 207 та 208 ГК застосовуються з урахуванням того, що правочин, який вчинено з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а тому згідно з ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 215 ЦК України є нікчемним, і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Органи державної податкової служби, вказані в абзаці першому ст. 10 Закону "Про державну податкову службу в Україні", можуть на підставі п. 11 цієї статті звертатись до судів із позовами про стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність.

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним господарського зобов’язання, яке виникло між ТзОВ „Навчально-виробниче підприємство „Міраж МЛО” та ТзОВ „Сарним’ясопром ” , як такого, що суперечить інтересам держави і суспільства., оскільки, на думку позивача, є наявність умислу в діях відповідача-2 щодо несплати сум податків.

Як вже зазначалося раніше, доказів наявності умислу саме в ТзОВ „Сарним’ясопром ” позивач не подав, як і не подав доказів виконання зазначеного зобов’язання хоча б однією із сторін.

З огляду на викладене, оспорюваний правочин є нікчемним в силу закону і визнання його недійсним судом не вимагається.

Санкції застосовуються за вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Разом з тим за змістом ч. 1 ст. 208 ГК застосування цих санкцій можливе лише в разі виконання правочину хоча б однією стороною.

Згідно із ч.4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, податковим органом не доведено в межах належності і допустимості доказів виконання зобов’язань сторонами договору, що унеможливлює застосування наслідків, передбачених ст.208 ГК України.

З урахуванням положень чинного законодавства України, практики його застосування ВС України обставин справи, суд дійшов висновку що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.7-9, 14, 17, 69-71, 79, 86,158-163, 167, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1.В задоволенні позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України, 03.03.2008 р.

Суддя                                                                                                     Березяк Н.Є.