ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"07" лютого 2008 р.

Справа № 17/758/07

Одеський апеляційний господарський суд
у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Колоколова С.І.

суддів:
Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій
О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явився

від відповідача: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

на ухвалу
господарського суду Миколаївської області від „06” грудня 2007 року про
припинення провадження

по справі
№ 17/758/07

за позовом Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Відкритого
акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” в особі
Новобузької філії, м. Миколаїв

про
визнання недійсним акту

В С Т А Н О В
И В :

27.09.2007 року Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту -позивач) звернувся до господарського суду
Миколаївської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія „Миколаївобленерго” в особі Новобузької філії (далі
по тексту -відповідач) про визнання недійсним акту від 16.05.2007 року № Э 0405
про порушення позивачем Правил користування електричною енергією.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
порушень Правил користування електричною енергією позивачем здійснено не було,
а сам Акт від 16.05.2007 року № Э 0405 є беззаконним, необґрунтованим та
взагалі невірно складений та з порушеннями норм чинного законодавства.

02.10.2007 року господарським судом
Миколаївської області зазначена вище позовна заява ФОП ОСОБА_1 прийнята до
провадження та призначена до розгляду.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 06.12.2007 року по справі № 17/758/07 (суддя Коваль
С.М.) провадження по даній справі припинено на підставі пункту 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний спір не підлягає
вирішенню в господарських судах України. Такий висновок суду мотивований тим,
що спірний акт не є актом ненормативного характеру в розумінні ст.12 ГПК
України та не має обов'язкового характеру для сторін, а лише фіксує певні
фактичні обставини.

Не погоджуючись із зазначеною вище
ухвалою місцевого господарського суду, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю
ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до господарського суду
Миколаївської області. Доводи та вимоги скаржника ґрунтуються на тому, що
оскаржувана ухвала є безпідставною та необґрунтованою, винесена з невірним
застосуванням та порушенням норм матеріального права.

На думку скаржника, місцевий
господарський суд невірно та безпідставно не прийняв до уваги та відхилив той
факт, що саме цей спір в розумінні статті 12 ГПК України стосується виконання
господарських договорів, а саме договору підряду від 29.09.2006 року та
договору на приєднання до електричних мереж від 02.10.2006 року, які укладені між
сторонами, а тому і підлягає розгляду саме в господарському суді.

Відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надав.

Представники сторін в судове
засідання не з'явилися без поважних причин, клопотання про відкладення розгляду
скарги не заявляли, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним
чином повідомлені про час та місце слухання справи, про що свідчать відповідні
поштові повідомлення б/н від 02.01.2008, від 05.01.2008 року та від 06.01.2008
року, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без їх участі.

Розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала -без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 22
Закону України „Про судоустрій України” місцеві господарській суди розглядають
справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно із статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із пунктом 1 частин 1 статті
12 Господарського процесуального кодексу України (із змінами та доповненнями),
господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у то числі щодо
приватизації майна, та з інших підстав.

Отже, із змісту статті 12
Господарського процесуального кодексу України випливає, що будь-який акт, в
тому числі ненормативний необов'язкового характеру, не може оспорюватися в
господарському суді.

Як вбачається з матеріалів справи,
ФОП ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним Акт ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” в
особі Новобузької філії     № Э 0405 від
16.05.2007 року про порушення Правил користування електричною енергією, що є
результатом дій службових осіб в процесі перевірки.

Згідно із п.6.41 ПКЕЕ, затв.
Постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 року, зареєстр. в Мінюсті України
02.08.1996 року. за № 417/1442 в редакції Постанови НКРЕ № 1497 від 22.11.2006
року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації
порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача оформлюється двосторонній акт порушень. В
акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на
відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для
визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих
споживачем збитків. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається
або надсилається споживачеві. Споживач має право внести до акту свої
зауваження. У разі відмови споживача підписати акт робиться запис про відмову.
У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими
представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної
організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту
акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його
підписання.

Таким чином, Актом № Э 0405 від
16.05.2007 встановлено лише факт порушення позивачем Правил користування
електричною енергією, він не породжує правових наслідків, оскільки не містить
обов'язкових до виконання приписів, а тому зазначений акт є ненормативним та не
має обов'язкового характеру.

Отже, судова колегія приходить до
висновку, що заяви про визнання актів, ревізій, документальних перевірок, дій
посадових осіб тощо, зроблені в процесі або за результатами перевірок, не
підлягають розгляду у господарських судах, оскільки не мають обов'язкового
характеру.

Крім того, пунктом 6.2 Роз'яснень
Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 року „Про
деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними
актів державних чи інших органів” (із змінами та доповненнями) встановлено, що
не можуть оспорюватись в господарському суді акти ревізій, документальних
перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за результатом перевірок
тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

У разі надходження заяв про
визнання недійсними актів, зазначених у цьому підпункті, господарський суд
повинен відмовити у їх прийнятті з посиланням на пункт 1 частини першої статті
62 ГПК України, а у разі помилкового прийняття позову -припинити провадження у
справі згідно з пунктом 1 статті 80 ГПК України.

Таким чином, місцевий господарський
суд дійшов правомірного висновку про припинення провадження у справі про
визнання недійсним Акту ВАТ „ЕК „Миколаївобленерго” в особі Новобузької філії №
Э 0405 від 16.05.2007 року про порушення правил користування електричною
енергією на підставі пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу
України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах
України, так як такий Акт є ненормативним та не має обов'язкового характеру.

ФОП ОСОБА_1 ніяких додаткових
пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надав, а тому
зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді
апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення
статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті
обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує
доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова
колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеної
місцевим господарським судом ухвали про припинення провадження у справі №
17/758/07.

За викладених обставин, колегія
суддів вважає, що ухвала господарського суду Миколаївської області від
06.12.2007 року по справі № 17/758/07 відповідає вимогам чинного законодавства
та матеріалам справи, підстави для її скасування або зміни відсутні, а тому
вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 - без
задоволення.

Керуючись
статтями 99, 101-106 Господарського                    процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О
В И Л А:

Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 06.12.2007 року по справі № 17/758/07 залишити без
змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 -без задоволення.

Повернути Фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) помилково
сплачене державне мито за розгляд апеляційної скарги в сумі 42,50 грн., про що
видати відповідну довідку.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя                                                                              М.С.
Петров