ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.02.08 р.                     Справа № 38/14

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О. при секретарі судового засідання Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства „АРС” м. Донецьк

до відповідача: Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області

про стягнення заборгованості за поставку продукції виробничо-технічного призначення за договором № 02/05-446п від 04.01.2005р. у розмірі 1 528 522грн.35коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Прядка І.М. юрисконсульт за дов. № 92 від 21.02.2007р.

від відповідача: не з’явився

У судовому засіданні оголошувалися перерви з 11.02.2008р. до 14.02.2008р. та з 14.02.2008р. по 15.02.2008р. відповідно до ст. 75 ГПК України.

Суть спору:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „АРС” м. Донецьк звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області про стягнення заборгованості за поставку продукції виробничо-технічного призначення за договором № 02/05-446п від 04.01.2005р. у розмірі 1 528 522грн.35коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір № 02/05-446п від 04.01.2005р.

01.02.2008р. на адресу суду позивач надіслав супровідного листа № 260, яким додав витребувані судом документи. Супровідний лист та додані до нього документи судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

06.02.2008р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 30.01.2008р. № 22-10/226а, відповідно до якого Державне підприємство „Добропіллявугілля” (ідентифікаційний код 32186934) значиться у ЄДРПОУ як юридична особа та знаходиться за адресою: 85000, Донецька область, м. Добропілля, проспект Шевченка, 2.

Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

11.02.2008р. позивач у судове засідання з’явився та підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовільнити.

Крім цього, позивач надав суду письмові пояснення по справі № 272, в яких зазначив, що договір № 02/05-446п дійсно укладався з ДП „Донецька вугільна компанія”, але з податкових накладних вбачається, що продукція виробничо-технічного призначення постачалася ЗАТ „АРС” м. Донецьк на адресу ВП ДП „Добропіллявугілля” (що на момент укладання договору був у складі ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”). Також позивач звернув увагу суду на наказ Міністерства палива та енергетики України від 26.05.2005р. № 237 „Про реорганізацію ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” (далі-наказ), відповідно до якого останнє було реорганізовано шляхом виділення з його складу відокремлених підрозділів, серед яких і ВП „ Добропільське територіальне управління”, що в подальшому виділене та приєднане до складу ДП „Добропіллявугілля”, як до самостійної юридичної особи.

Відповідно до п. 12 Наказу ДП „Добропіллявугілля” є правонаступником усіх прав та обов’язків ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”, пов’язаних з діяльністю виділених з його складу відокремлених підрозділів та виробничих одиниць відповідно до розподільчих балансів.

На підставі викладеного, позивач вважає, що обґрунтовано подав позов до ДП „Добропіллявугілля”.

Письмові пояснення судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання з’явився та надав суду відзив на позовну заяву від 07.02.2008р. № 4/251, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, але погасити заборгованість не має можливості у зв’язку з тяжким фінансовим становищем підприємства.

Крім цього, відповідач надав суду заяву № 4/250 від 07.02.2008р. щодо відстрочення і розстрочення виконання рішення, в якій просить суд в порядку ст. 121 ГПК України відстрочити та розстрочити виконання рішення суду, починаючи з 01 січня 2010р. протягом 11 місяців по 127376грн.80коп, а грудень 2010р. 142776грн.70коп.

Заява судом залучена до матеріалів справи.

15.02.2008р. позивач надав суду супровідного листа № 276, яким додав витребувані судом документи. Лист та додані до нього документи судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Відповідач до судового засідання не з’явився, але надіслав до суду заяву № 1-2/274 від 14.02.2008р., в якій просить суд прийняти вказану заяву замість раніш поданої № 4/250 від 07.02.2008р., а також відстрочити та розстрочити виконання рішення, починаючи з липня 2008р. заборгованість в сумі 1 528 522грн. 35коп. відповідно до графіка по серпень 2011р.

Заява судом розглянута та залучена до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні сторони заявили клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2005р. між Закритим акціонерним товариством „АРС” м. Донецьк (за договором продавець, далі- позивач) та Державним підприємством „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк (за договором покупець, далі- відповідач) було укладено договір № 02/05-446п, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов’язується передати у власність покупцю, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення, (далі- продукція) у відповідності до специфікацій до цього договору, які є невід’ємними частинами договору.

Поставка продукції здійснюється продавцем на умовах, які вказуються у відповідних специфікаціях на поставку продукції (згідно „Інкотермс”-2000).

Місце відправлення, вантажоотримувач продукції та його реквізити вказуються у відповідних специфікаціях, які додані до договору. (п.п. 4.1-4.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, продукція була поставлена на ВП „Добропіллявугілля” ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”.

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 26.05.2005р. № 237 „Про реорганізацію ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” (далі-наказ), ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” було реорганізовано шляхом виділення з його складу відокремлених підрозділів, серед яких і ВП „ Добропільське територіальне управління”, що в подальшому виділене та приєднане до складу ДП „Добропіллявугілля”, як до самостійної юридичної особи.

Пунктом 12 вказаного наказу зазначено, що ДП „Добропіллявугілля” є правонаступником усіх прав та обов’язків ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”, пов’язаних з діяльністю виділених з його складу відокремлених підрозділів та виробничих одиниць відповідно до розподільчих балансів. Тому, відповідач по даній справі ДП „Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області.

Розділом 6 договору передбачений порядок розрахунків, а саме п. 6.1 договору: оплата продукції здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на протязі 30 календарних днів з дати поставки продукції.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що датою поставки вважається, зокрема, дата передачі продукції покупцю, що підтверджується актом приймання-передачі або накладною на продукцію, яка підписана сторонами.

Суд вважає договір укладеним згідно ст. 638 ЦК України.

На виконання вимог договору продавцем за період з січня 2005р. по квітень 2005р. поставлено покупцю продукцію виробничо-технічного призначення на загальну суму 1 798 522грн.35коп., що підтверджується товарними накладними та рахунками.

За період з січня 2005р. по квітень 2005р. за відповідачем рахується заборгованість у сумі 1528522грн.35коп., яка не сплачена та яку позивач просить стягнути.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на договір від 04.01.2005р. № 02/05-446п, журнал –ордер, накладні, довіреності, акт звірки розрахунків, наказ Міністерства палива та енергетики України від 26.05.2005р. № 237, супровідний лист від 01.02.2008р. № 260, пояснення від 11.02.2008р. № 272, правовстановлюючі документи, тощо.

Відповідач посилається на відзив на позовну заяву від 07.02.2008р. № 4/251, заяву від 07.02.2008р. № 4/250, наказ від 26.05.2005р. № 238, правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач обґрунтовує свої вимоги з посиланням на норми Цивільного кодексу України, тому судом застосовані ці норми, оскільки суд не має права самостійно змінювати предмет та підставу позову.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Договір є обов’язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ( ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата продукції здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на протязі 30 календарних днів з дати поставки продукції.

Продукція була поставлена відповідачу з січня 2005р. по квітень 2005р., що підтверджено матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Суд вважає, що оскільки відповідач до теперішнього часу не розрахувався за поставлену продукцію, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1 528 522грн.35коп. є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги підтверджуються представленими доказами по справі та визнаються відповідачем.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно вимог ст. 121 ГПК України розстрочка або відстрочка виконання рішення може надаватися лише в тих випадках, коли є достатньо доказів того, що у сторони з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк.

При розстрочці або відстрочці виконання рішення для стягувача можуть наступити негативні наслідки, оскільки розстрочка суттєво зачіпає інтереси стягувача, віддаляючи реальне виконання.

В той же час суд враховує можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк та вважає, що обставини, викладені у заяві боржника є поважними.

Крім цього, позивач не заперечує щодо надання відповідачу відстрочки та розстрочки виконання рішення.

Враховуючи те, що статтею 121 ГПК України передбачено надання відстрочки або розстрочки виконання рішення, заява відповідача підлягає задоволенню частково, щодо відстрочки.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що господарські витрати слід віднести на відповідача згідно вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „АРС” м. Донецьк до Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля Донецької області про стягнення заборгованості за поставку продукції виробничо-технічного призначення за договором № 02/05-446п від 04.01.2005р. у розмірі 1 528 522грн.35коп., задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Добропіллявугілля” (85000, Донецька область, м. Добропілля, р/р 068 у філії „Відділення Промінвестбанку в м. Добропілля Донецької області”, МФО 334118, ) на користь Закритого акціонерного товариства “АРС” (83055, м. Донецьк, вул. Постишева, 127, п/р 0 у ЗАТ “Донгорбанк” м. Донецька, МФО 334970, ) заборгованість за поставку продукції виробничо-технічного призначення за договором № 02/05-446п від 04.01.2005р. у розмірі 1 528 522грн.35коп., держмито у сумі 15285грн.23коп, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Відстрочити виконання рішення до липня 2008р.

У судовому засіданні оголошено рішення 15.02.2008р.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі