ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 р.

№ 19/40

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства “Фірма “Джефф і Фа” на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.10.2007р. та ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.07.2007р.

у справі №19/40 господарського суду Полтавської області

за позовом Приватного підприємства “Стандарт-С”

до відповідача Приватного підприємства “Фірма “Джефф і Фа”

про усунення перешкод у користуванні та повернення продукції, вартістю 125 817,14грн.

за участю представників:

ПП “Стандарт-С “ – не з’явилися;

ПП “Фірма “Джефф і Фа” – не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Приватне підприємство “Стандарт-С “ звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом та просило суд зобов’язати відповідача –Приватне підприємство “Фірма “Джефф і Фа” повернути продукцію, передану йому на реалізацію за накладними №3 від 25.12.2001р. та №5 від 28.01.2002р. відповідно до умов договору від 25.12.2001р (т.1 а.с.3-4).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 02.07.2003р. у позові відмовлено (т.1 а.с.46-47).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2004р. рішення господарського суду Полтавської області від 02.07.2003р. скасовано, позов задоволено. Відповідно до постанови суду апеляційної інстанції зобов’язано відповідача повернути позивачу товар, отриманий за накладними №3 від 25.12.2001р. та №5 від 28.01.2002р. на загальну суму 125817,14грн. (т.1 а.с.117-120).

Постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2004р. постанова Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2004р. залишена без змін (т.1 а.с.136-139).

На виконання постанови апеляційної інстанції 25.02.2004р. господарським судом Полтавської області видано наказ (т.1 а.с.123)

Ухвалою Верховного суду України від 28.10.2004р. у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 06.07.2004р. відмовлено (т.1 а.с.164).

16.12.2004р. до господарського суду Полтавської області надійшла заява ПП "Стандарт-С" щодо зміни способу виконання рішення суду. У поданій заяві позивач просив стягнути з відповідача вартість майна у сумі 125 817,14грн., враховуючи неможливість виконання рішення у даній справі у натурі (т.2 а.с.5-6).

Провадження за вказаною заявою було зупинено відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 28.01.2005р. до закінчення розгляду Харківським апеляційним господарським судом заяви ПП "Фірма "Джефф і Фа" про перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2004р. за нововиявленими обставинами (т.2 а.с.89).

За результатами перегляду за нововиявленими обставинами, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.03.2005р. постанова Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2004р. залишена без змін (т.2 а.с.65-66).

Постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2005р. ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 01.03.2005р. залишена без змін (т.2 а.с. 81-85).

Ухвалою Верховного суду України у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 15.06.2005р. відмовлено (т.2 а.с.118).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.10.2005р. провадження за заявою про зміну способу виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2004р. поновлено (т.2 а.с.123).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.12.2005р. у задоволенні заяви про зміну способу виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2004р. відмовлено (т.2 а.с.186-187).

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13.02.2006р. ухвала господарського суду Полтавської області від 14.12.2005р. залишена без змін (т.2 а.с.229-234).

11.01.2007р. ПП "Стандарт-С" звернулося до господарського суду Полтавської області з заявою про видачу дублікату наказу, виданого на виконання рішення у даній справі (т.3 а.с.1-2).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.01.2007р. подана заява задоволена та постановлено видати дублікат наказу №19/40 від 25.02.2004р. (т.3 а.с.23-24).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.03.2007р. за заявою позивача виправлено помилки у наказі господарського суду Полтавської області від 25.02.2004р. №19/40, а саме зазначено: строк пред’явлення наказу до виконання - до 26.02.2007р.; дата набрання чинності постановою - 25.02.2004р. (т.3 а.с.48-49).

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.05.2007р. ухвала господарського суду Полтавської області від 12.03.2007р. залишена без змін (т.3 а.с.71-74).

05.06.2007р. ПП "Стандарт –С" звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою про відновлення строку, встановленого для пред’явлення наказу до виконання.

Вимоги поданої заяви мотивовані тим, що строк пред’явлення наказу до виконання був пропущений з поважних причин, оскільки господарським судом розглядалась заява про виправлення помилок у наказі, який був повернутий без виконання органом Державної виконавчої служби (т.3 а.с.77-78).

Заперечуючи щодо задоволення поданої заяви, відповідач у справі –ПП "Фірма "Джефф і Фа" у відзиві на заяву вказує на те, що строк пред’явлення наказу до виконання закінчився ще до настання подій, на які вказує заявник у поданій ним заяві, у зв’язку з чим такий строк пропущений ПП "Стандарт-С" без поважних на те причин (т.3 а.с.91-92).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.07.2007р. у задоволенні заяви про відновлення строку, встановленого для пред’явлення наказу до виконання відмовлено (т.3 а.с.106-107).

Відмовляючи у відновлення строку, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для відновлення строку, встановленого для пред’явлення виконавчого документа до виконання, оскільки такий строк не пропущений позивачем.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.10.2007р. ухвала господарського суду Полтавської області від 23.07.2007р. залишена без змін (т.3 136-138).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ПП "Фірма "Джефф і Фа" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а провадження у справі припинити.

Вимоги поданої касаційної скарги мотивовані порушенням судами при прийнятті оскаржуваних судових актів норм ГПК України, Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов’язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому ГПК України та Законом України “Про виконавче провадження”.

Виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ч.1 ст.116 ГПК України).

На момент видачі наказу на виконання рішення у даній справі, що прийнято апеляційною інстанцією, згідно ст.118 ГПК України, виданий стягувачеві наказ міг бути пред'явлений до виконання не пізніше трьох місяців з дня прийняття судового акта. Разом з тим, вищевказана норма у такій редакції суперечила Закону України від 28.11.2002р. №327-ІУ "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження", яким до ст.21 Закону України "Про виконавче провадження" внесені зміни, відповідно до яких строк пред’явлення до виконання наказу господарського суду визначений тривалістю у три роки.

Враховуючи, що відповідно до розділу ІІІ Закону України від 28.11.2002р. №327-ІУ "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що до приведення законів, інших нормативно-правових актів у відповідність з нормами цього Закону вони застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону, суди обґрунтовано зробили висновок про те, що виданий наказ міг бути пред’явлений до виконання протягом трьох років, тобто як визначено ст.21 Закону України "Про виконавче провадження" (з урахуванням внесених до нього змін).

В силу ст.119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Подаючи заяву про відновлення строку, встановленого для пред’явлення наказу, виданого на виконання постанови апеляційної інстанції, яка прийнята у даній справі, позивач вважав, що такий строк ним пропущено.

Разом з тим, такий висновок позивача є помилковим, що обґрунтовано встановлено судами першої та апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ст.22 Закону України “Про виконавче провадження”, строк давності пред'явлення до виконання виконавчого документа, яким є також наказ господарського суду, переривається, зокрема, пред’явленням виконавчого документа до виконання. При цьому, відповідно до чч.2,3 вказаної норми, після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, перебіг строку поновлюється, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується; у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Позивач протягом встановленого для пред’явлення виконавчого документу строку неодноразово пред’являв його до виконання. При цьому, з моменту останнього повернення виконавчого документу без виконання у зв’язку з неможливістю виконати рішення до моменту звернення з заявою про відновлення пропущеного строку та прийняття оскаржуваних у касаційному порядку судових актів, новий трьохрічний строк не закінчився.

За таких обставин, є правильним висновок суду першої інстанції, який обґрунтовано підтриманий судом апеляційної інстанції, про те, що підстав для відновлення строку, встановленого для пред’явлення наказу до виконання, не має, оскільки такий строк не є пропущеним.

Посилання скаржника на те, що дублікат наказу є окремим виконавчим документом і не має сили наказу господарського суду безпідставні, оскільки дублікат документа –це другий його примірник, що має ту саму силу, що й оригінал.

Враховуючи зазначене, підстав для зміни чи скасування постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.10.2007р., якою залишено без змін ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.07.2007р., не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.10.2007р. у справі №19/40 господарського суду Полтавської області залишити без змін, а касаційну скаргу Приватного підприємства “Фірма “Джефф і Фа” –без задоволення.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Васищак І.М.

Палій В.М.