ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

Справа № 3/276

за позовом дочірної компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України, 01021, вулиця Кловський узвіз, 9/1, місто Київ

яку представляє управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" , 76000, вулиця Незалежності, 48,місто Івано-Франківськ

до відповідача відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", 88015, вулиця Погорєлова, 2, місто Ужгород, Закарпатська область

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

Представники сторін:

Від позивача: Яцишин Іван Васильович - юрисконсульт юридичного відділу, (довіреність ВКС № 076539 від 16.01.2008 року)

Від відповідача: Стефанишин Юрій Іванович - провідний юрисконсульт, (довіреність № 07/04 від 08.01.2008 року)

СУТЬ СПОРУ: Позивачем заявлено вимогу про зобов"язання відповідача укласти з Позивачем Договір на транспортування природного газу для потреб населення в 2008р. в редакції Позивача, зокрема викласти п. 6.3. Договору в редакції Позивача: "Перераховані замовником кошти направляються для зарахування належного платежу наступним чином: послідовно погашається сума заборгованості попереднього періоду, потім платіж за наступний період. Перераховані кошти зараховуються за поточний розрахунковий період тільки після повного погашення суми попереднього боргу".

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись при цьому на:

- розбіжності, які виникли між ним та відповідачем під час укладення Договору № 1-Зак.-нас. від 08.11.07р. на транспортування природного газу, зокрема п. 6.3. Договору, в якому зазначено, що: "Перераховані Замовником кошти направляються для зарахування належного платежу наступним чином: послідовно погашається сума заборгованості попереднього періоду, потім платіж за наступний період. Перераховані кошти зараховуються за розрахунковий поточний період тільки після погашення суми попереднього боргу";

- Статтю 526 Цивільного кодексу України, де зобов"язнання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

- Постанову Кабінету Міністрів України № 1785 від 13.11.1998р. "Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ" де встановлено, що кошти, які надійшли протягом операційного дня від споживачів природного газу, установи банків розподіляють згідно з Алгоритмом розподілу коштів з розподільчих розрахункових рахунків газозбутових і газотранспортних підприємтсв та перераховують на консолідований розподільчий рахунок.

- Пункт 17 Постанови Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999р. "Про затвердження Правил надання послуг населенню з газопостачання", де розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового місяця послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну".

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись при цьому на:

- Постанову Кабінету Міністрів України № 1785 від 13.11.1998р. "Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ", зокрема, п. 1 даної Постанови в якому йдеться про те, що кошти, що надійшли протягом операційного дня від споживачів природного газу, установи банків зараховують на розподільні рахунки газозбутових та газотранспортних підприємств постачальників природного газу. Ці кошти установи банків розподіляють згідно з алгоротмом розподілу коштів з розподільних рахунків газозбутових і газотранспортних підприємств та перераховують на консолідований розподільний рахунок;

- Суперечливість запропонованого Позивачем в проекті Договору порядку розрахунків вказаному вище Акту цивільного законодавства;

- Статтю Цивільного кодексу України, згідно якої зміст Договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, обов"язкового для сторін, має відповідати цьому акту.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, враховуючи матеріали справи та діюче законодавство, дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Під час укладання договору № 1-Зак.-Нас на транспортування природного газу для потреб населення в 2008р. (надалі-Договір) між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" філією УМГ "Прикарпаттрансгаз" (Надалі-Позивач) та ВАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" (Надалі Відповідач) виникли розбіжності по його умовах, зокрема п. 6.3. Договору.

Позивачем запропоновано викласти п. 6.3. Договору в наступній редакції: "Перераховані Замовником кошти направляються для зарахування належного платежу наступним чином: послідовно погашається сума заборгованості попереднього періоду, потім платіж за наступний період. Перераховані кошти зараховуються за розрахунковий поточний період тільки після погашення суми попереднього боргу".

Відповідач наполягає п. 6.2. вилучити з тексту Договору.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1785 від 13.11.1998р. "Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ" встановлено, що кошти, які надійшли протягом операційного дня від споживачів природного газу, установи банків розподіляють згідно з Алгоритмом розподілу коштів з розподільчих розрахункових рахунків газозбутових і газотранспортних підприємтсв та перераховують на консолідований розподільчий рахунок.

Проте, Алгоритм розподілу коштів, затвердженого Постановою НКРЕ № 759 від 12.07.2000р., передбачає лише послідовність дій підприємств та банків, що їх обслуговують, при надходженні коштів на розподільчі рахунки підприємтсв за поставлений природний газ і його приписи не впливають на домовленість сторін за договором щодо строків оплати послуг по транспортуванню природного газу.

Відповідно до п. 2.3. "Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом", затверджених Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 25.08.2005р. № 74 - ліцензіат, тобто суб"єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом, в даному випадку - Відповідач, повинен виконувати в повному обсязі фінансові зобов"язання (своєчасну оплату оплату природного газу, оплату послуг з транспортування магістральними трубопроводами та зберігання природного газу) відповідно до умов укладених договорів.

Таким чином остаточні розрахунки повинні бути зазначені в договорі між Позивачем та Відповідачем.

Крім того, відповідно до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999р. "Про затвердження Правил надання послуг населенню з газопостачання", розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового місяця послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну".

Так як, згідно умов договору природний газ транспортується Позивачем Відповідачу безперервно, протягом року, то є необхідність передбачити систематичний повний розрахунок Відповідача за послуги по транспортуванню природного газу в договорі.

Оскільки здійсненню обов"язку Позивача - надати послуги з транспортування природного газу кореспондується зустрічний обов"язок Відповідача оплатити послуги з транспортування газу, є обов"язковим включення тексту п. 6.3. Договору в редакції Позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов"язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо.

В силу п. 4 ст. 179 Господарського кодексу, сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, на основі вищевказаного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати, відповідно до ст. 79 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 181 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Зобов"язати Відповідача - Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", (88015, вул. Погорєлова, 2, м. Ужгород, Закарпатська область) укластни з Позивачем - Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", (вул. Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021), яку представляє філія управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз", (вул. Незалежності, 48, м. Івано-Франківськ, 76000) Договір на транспортування природного газу для потреб населення в 2008р. в редакції запропонованій позивачем.

- Викласти пункт 6.3. Договору на транспортування природного газу для потреб населення в 2008р. в наступній редакції: "Перераховані Замовником кошти направляються для зарахування належного платежу наступним чином: послідовно погашається сума заборгованості попереднього періоду, потім платіж за наступний період. Перераховані кошти зараховуються за розрахунковий поточний період тільки після погашення суми попереднього боргу".

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", 88015, вул. Погорєлова, 2, м. Ужгород, Закарпатська область (р/р 1372 в Укрсоцбанку м. Ужгород, , МФО 312011) на користь Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", вул. Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021, (), яку представляє філія управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз", вул. Незалежності, 48, м. Івано-Франківськ, 76000 () - 85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Фрич Марія Миколаївна

рішення підписане 08.02.2008 року