ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2008 р.

Справа № 2/227-06-7673

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                    Картере В.І.,

суддів:                               Жекова В.І., Пироговського В.Т.,

при секретарі судового засідання —Лисіної О.В.

за участю представників:

від ТОВ сільськогосподарської фірми «Прикордонник»- не з'явився,

від Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прикордонник»- не з'явився,

від ПП «Статир»- не з'явився,

від ТОВ «Єрмак»- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єрмак»

на рішення господарського суду Одеської області від 26.09.2006р.

по справі № 2/227-06-7673

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської фірми «Прикордонник»

до           Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Прикордонник»,

Приватного підприємства «Статир»,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Єрмак»

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма (далі - ТОВ СФ) «Прикордонник» звернулось до господарського суду Одеської області із позовом, в якому просило визнати недійсними договір купівлі-продажу поголів’я великої рогатої худобі та поголів’я коней від 15.12.2003р., укладений між Сільськогосподарським виробничим кооперативом (далі - СВК) “Прикордонник” в особі ліквідатора Загоруйко Ю.І. і Приватним підприємством “Статир” та договір купівлі-продажу поголів’я великої рогатої худобі та поголів’я коней від 15.12.2003р., укладений між Приватним підприємством “Статир” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Єрмак”.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.09.2006р. (суддя Бахарєв Б.О.) позов задоволено повністю.

Вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку Товариством з обмеженою відповідальністю “Єрмак”.

В апеляційній скарзі ТОВ “Єрмак” просить скасувати рішення суду першої інстанції по даній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ “Єрмак” навело доводи щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Так, апелянт стверджує про те, що ним було повністю виконано зобов'язання по договору купівлі-продажу від 15.12.2003р., укладеного між ним та ПП “Статир”, а тому на його думку, він є добросовісним набувачем майнових прав на майно, яке було ним придбане за оспорюваним договором купівлі-продажу.

Крім цього, апелянт стверджує про порушення місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, а саме - не повідомлення його належним чином про час та місце судового розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування господарським судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2003р. СВК “Прикордонник” та ПП “Статир” уклали договір купівлі-продажу майна, згідно акту прийому-передачі від 15.12.2003р.

Того ж дня, тобто 15.12.2003р., ПП „Статир” та ТОВ “Єрмак” уклали договір купівлі-продажу майна, згідно якого ПП “Статир” зобов’язалось передати у власність ТОВ “Єрмак” поголів’я крупної рогатої худоби та поголів’я коней, які придбала за договором купівлі - продажу від 15.12.2003р. у СВК “Прикордонник”, а ТОВ “Єрмак” - прийняти вказане майно і оплатити вартість придбаного майна відповідно до умов, що визначених в цьому договорі.

Втім, як вбачається з договору передачі майна до статутного фонду від 21.04.2001р., укладеного між СВК “Прикордонник” та ТОВ СФ “Прикордонник” і акту передачі майна до статутного фонду від 31.05.2001р., все майно СВК “Прикордонник” було передане до статутного фонду ТОВ СФ “Прикордонник”.

До даного часу, вказаний вище договір передачі майна до статутного фонду від 21.04.2001р. у встановленому законодавством порядку недійсним не визнано, отже власником майна, що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу, є ТОВ СФ “Прикордонник”.

На даний висновок суду не впливає той факт, що майно, яке є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу було включено до ліквідаційної маси СВК „Прикордонник” ухвалою господарського суду Одеської області від 26 січня 2004 року по справі №21/48-03-1863, оскільки вказана ухвала була скасована постановою Вищого господарського суду України від 15 лютого 2006 року.

Крім цього, 23 січня 2008р. набрало законної сили судове рішення Вищого господарського суду України по справі №15/524-06-13256, яким було відмовлено в задоволенні позову ПП “Статир” до ТОВ СФ „Прикордонник” і СВК „Прикордонник” про визнання недійсними актів від 21.04.2001р., 11.05.2001р. та 31.05.2001р. по передачі майна СВК „Прикордонник” в статутний фонд ТОВ СГ Фірми „Прикордонник”.

Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу має лише власник майна.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо при його укладанні однією із сторін (сторонами) не дотримані вимоги встановлені ст. 203 ЦК України, зокрема відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України угода не може суперечити Цивільному кодексу, а також іншому цивільному законодавству.

Договір купівлі-продажу від 15.12.2003 року суперечить вимогам ст. 658 ЦК України, оскільки матеріалами справи підтверджено, що продаж майна за спірним договором вчинено не власником цього майна.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до ст. 236 ЦК України недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, договір купівлі-продажу майна між ПП „Статир” і ТОВ “Єрмак”, укладений відразу після укладання договору купівлі-продажу між СВК “Прикордонник” та ПП “Статир”, також слід визнати недійсним з підстав, викладених вище.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не приймає до уваги ствердження апелянта щодо добросовісного набуття майнових прав на майно, яке було ним придбане за оспорюваним договором купівлі-продажу від 15.12.2003р. у ПП “Статир”.

Однак, слід зазначити, що приймаючи оскаржуване судове рішення, місцевий господарський суд допустив порушення норм процесуального права, а саме - приписів ч.1 ст.64 ГПК України.

Матеріали справи містять лише одне поштове повідомлення (а.с.75), яке свідчить про те, що 08.08.2006р. ТОВ «Єрмак» отримало ухвалу місцевого господарського суду про порушення провадження у даній справі, а що стосується ухвал місцевого господарського суду про відкладення розгляду даної справи на 19.09.2006р. та 26.09.2006р., то будь-які докази щодо їх отримання ТОВ «Єрмак», в матеріалах справи відсутні.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, що відповідно до приписів п.4 ст. 104 ГПК України є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, оскаржене судове рішення слід скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст. ст. 85, 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Єрмак» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 26.09.2006р. по справі № 2/227-06-7673 скасувати.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу поголів’я великої рогатої худобі та поголів’я коней від 15.12.2003р., укладений між СВК „Прикордонник” та ПП „Статир”.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу поголів’я великої рогатої худобі та поголів’я коней від 15.12.2003 р., укладений між ПП “Статир” та ТОВ “Єрмак”.

Стягнути з ПП “Статир” на користь ТОВ СФ “Прикордонник” 85 грн. держмита, 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Стягнути з СВК “Прикордонник” на користь ТОВ СФ “Прикордонник” 42,50 грн., держмита, 59 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Стягнути з ТОВ “Єрмак” на користь ТОВ СФ “Прикордонник” 42,50грн., держмита, 59 грн. витрат на ІТЗ судового процесу

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя :                                                            В.І. Картере

Судді:                                                                                          В.І. Жеков

В.Т. Пироговський

Повний текст постанови підписано 20.03.2008р.