ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"05" листопада 2008 р.
Справа №  14/119/08

Позивач: ОСОБА_1,АДРЕСА_1

Відповідач: Відкрите акціонерне товариство
«Ніконд», м. Миколаїв, вул.Електронна,81/8

З-я особи без самостійних вимог на стороні позивача:
ОСОБА_2, АДРЕСА_1.

3-я особи без самостійних вимог на стороні відповідача:
ТОВ «Ніконджилбудсервіс»,                                                                        м.
АДРЕСА_4

3-я особи без самостійних вимог на стороні відповідача:
РВ ФДМУ по Миколаївській області

Суддя -  Цвєткова П.В.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_1.

Від
відповідача:

В
судовому засіданні приймає участь: 3-я особа ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. дов. № 1 від 16.01.2007 р., ОСОБА_4.

СУТЬ СПОРУ: про визнання рішення засідання
розширеного Правління від 05.10.1999 р. недійсним.

30.10.2008 р. в судовому засіданні
оголошена перерва до 05.11.2008 р.

Відповідач позов не визнає,
посилаючись на те, що 12 червня 1999 р. ВАТ «Ніконд»були проведені загальні
збори акціонерів, на яких була присутня позивач ОСОБА_1., яка була на цих
зборах членом мандатної комісії. Оскільки вона була присутня на зборах, то вона
не могла не знати, що на цих зборах було прийнято рішення про надання правлінню
повноважень продавати, обмінювати, передавати іншим юридичним особам у вигляді
внеску до Статутного Фонду або іншим способом відчужувати майно товариства у тому
числі

нерухоме,
яке складає до 15 % сукупної залишкової вартості майна на час укладання угоди.

Прийнятті на загальних зборах
12.06.1999 р. зміни до Статуту ВАТ «Ніконд»були зареєстровані ліцензійною
палатою 19.10.2000 р. Оскільки рішення про внесення змін до Статуту було
прийнято 12.06.19999 р., то при прийнятті рішення 05.10.19999 р. правління
діяло правомірно на підставі рішення загальних зборів від 12.06.1999 р. згідно
зі ст. 47 та 41 Закону України «Про господарське товариство».

Відповідач також не погоджується з
позицією позивача про те, що майно товариства, яке передавалось за цим
рішенням, складає сукупно 2 395 592 грн. 71 коп., що більше ніж 15 % залишкової
вартості майна. Це твердження ,пояснює відповідач, не заслуговує на увагу,
оскільки ВАТ «Ніконд»ніколи не був власником житлового будинку по АДРЕСА_2, цей
будинок тільки знаходився на балансі підприємства. В лютому 2002 р. житлова
будівля по АДРЕСА_3, була передана до комунальної власності. Оскільки
гуртожитки не є об'єктами житлового фонду та не було згоди Миколаївської
міської ради на прийняття будинку по АДРЕСА_4 до комунальної власності, то цей
будинок не був переданий міській громаді.

Відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду»від 03.03.2005 п. № 2453-У гуртожитки
також можуть передаватись до комунальної власності. Але на час корпоратизації
підприємства «Ніконд»цей гуртожиток був у власності ВАТ «Ніконд»на законних
підставах, та міг бути переданим до комунальної власності мільки за згодою
власників та громадян.

Листом від 03.01.2001 р. за №
8483/05-12-16 міський голова повідомив ВАТ «Ніконд», що може прийняти
гуртожиток на баланс міста тільки при відсутності боргів, оскільки на той час
борги за комунальні послуги по гуртожитку складали велику суму, то він
залишився у власності ТОВ «Ніконджилбудсервіс».

Розглянувши матеріали справи ,
заслухавши  представників сторін,
господарський суд встановив таке:

5 жовтня 1999 р. на засіданні
розширеного Правління ВАТ «Ніконд»( протокол № 52 засідання Правління) було
розглянуто питання про участь ВАТ «Ніконд»в особі ДП «Водопой»в Товаристві з
обмеженою відповідальністю «Ніконджилбудсервіс»і внесення майнового вкладу в
Статутний фонд створеного товариства. Правління прийняло з цього питання
рішення, за яким ВАТ «Ніконд»в особі дочірнього підприємства «Водопой»виступає
засновником ТОВ «Ніконджилбудсервіс»з внесенням до Статутного фонду товариства
майна в вигляді:

- житлового будинку за адресою м.
АДРЕСА_4, вартістю 720 693 грн. 02 коп.,

- житлового будинку за адресою
АДРЕСА_3, вартістю 1634899 грн. 15 коп., всього на суму 2 395 592 грн. 17 коп.

Позивач не згоден з даним рішенням і
просить суд визнати його недійсним, посилаючись на те, що воно протирічить
діючому законодавству, а саме Закону України «Про господарські товариства», а
також Статуту ВАТ «Ніконд», що при прийнятті рішення Правлінням ВАТ
«Ніконд»були перевищені повноваження.

Вивчивши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що рішення правління ВАТ «Ніконд»від 5
жовтня 1999 р. не відповідає вимогам чинного законодавства з оглядом на таке:

Відповідно до ст. 41 Закону України
«Про господарські товариства»вищим органом акціонерного товариства є загальні
збори товариства. Згідно зі ст. 41 зазначеного Закону в редакції, які діяла на
момент прийняття правлінням ВАТ «Ніконд»оспорюваного рішення, питання про
створення, реорганізацію та ліквідацію дочірніх підприємств, філій і
представництв віднесено до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і
ці повноваження не могли бути передані іншим органам товариства.

Пунктом 12.2 Статуту ВАТ «Ніконд»,
затвердженого зборами учасників ВАТ «Ніконд»                                5 грудня 1996
р. і зареєстрованого виконкомом Міської Ради м. Миколаєва 19 грудня 1996 р.
також передбачено, що питання створення, реорганізації та ліквідації дочірніх
підприємств філій та представництв, інших юридичних осіб, затвердження їх
статутів віднесено до компетенції загальних зборів.

Зборами учасників ВАТ «Ніконд»12
червня 1999 р.  внесено зміни до статуту
товариства, які зареєстровані реєстраційно-ліцензійною палатою Миколаївської
міської Ради 13.04.2000 р.

В змінах до Статуту зазначено
дослівно «У розділі 12 органи управління товариством.

З абзацу 7 пункту 12.2.3 виклади у
наступній редакції:

Створення, реорганізація та
ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв затвердження їх
статутів та положень».

Таким чином, за цими змінами питання
відносно створення, реорганізації та ліквідації дочірніх підприємств залишилось
в повноваженнях загальних зборів ВАТ «Ніконд».

Згідно з рішенням правління ВАТ
«Ніконд»від 5.10.1999 р. ВАТ «Ніконд» виступив засновником ТОВ
«Ніконджилбудсервіс», що є перевищенням повноважень правління. Оскільки як було
зазначено вище це є виключеною компетенцією загальних зборів акціонерів.

В п.12.4.5 Статуту загальними зборами
12 червня 1999 р. було внесено доповнення. Зокрема, правлінню ВАТ «Ніконд»було
надано право від імені товариства продавати, обмінювати, заставляти, здавати в
оренду, передавати іншим юридичним особам в т.ч. у вигляді внеску до статутного
фонду або іншим способом відчужувати майно Товариства в т.ч. нерухоме, яке
складає 15 % сукупної залишкової вартості майна на час укладання угоди.

Господарський суд не може прийняти до
уваги посилання відповідача на внесені зміни до п.12.4.5 Статуту. По - перше,
зміни до п.12.4.5 Статуту торкаються повноважень правління і в них не
передбачено право правління приймати рішення відносно створення, реорганізації
чи ліквідації дочірніх та інших підприємств, а йдеться мова про право правління
на передачу до статутного фонду внеску до 15 % сукупної залишкової вартості
майна.

По друге, зміни до п.12.4.5 прийняті
загальними зборами акціонерів 12 червня 1999 р., а зареєстровані
реєстраційно-ліцензійною палатою Миколаївської міської Ради лише 13.04.2000 р.
тобто після прийняття правлінням рішення від 5 жовтня 1999 р.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про
господарські товариства»товариство зобов'язане у п'ятиденний строк повідомити
орган, що провів державну реєстрацію, про зміни, які сталися в установчих
документах, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Відповідно до п. 5 ст. 89 Цивільного
Кодексу України зміни до установчих документів юридичної особи набирають
чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації, а не з моменту їх
прийняття.

Відносно позовних вимог позивача щодо
повернення в первісний стан внесеного в Статутний Фонд ТОВ
«Ніконджилбудсервіс»житлового будинку по АДРЕСА_4,то господарський суд не має
підстав для їх задоволення в зв'язку з тим, що ТОВ «Ніконджилбудсервіс» і ДП
«Водопой»не є відповідачами по даній справі. Оскільки дана вимога порушує права
ТОВ «Ніконджилбудсервіс»та ДП «Водопой», то позов може бути розглянутий тільки
за їх участю, як відповідачів.

За таких умов позов підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.46,
49, 82, 85  ГПК України, господарський
суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення правління
ВАТ «Ніконд»від 5 жовтня 1999 р., за яким ВАТ «Ніконд»в особі ДП
«Водопой»виступило засновником ТОВ «Ніконджилбудсервіс».

В решті позову відмовити.

Стягнути Відкритого акціонерного
товариства «Ніконд», м. Миколаїв, вул.Електронна,81/8,код 14308240  на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_4 -85 грн.
державного мита, 118 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Повернути з державного бюджету зайве сплачене
державне мито  по квитанції № 1505.48.1
від 15.03.2008 р. в сумі 17 грн.

Накази видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
П.В.Цвєткова