донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.01.2008 р.                                                              справа № 6/168

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Ніколаєв О.С. дов. № Н-01/4001 від 25.12.2005р.,

від відповідача:

Сукач Т.В. дов. № 09/4630 від 29.12.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" м. Маріуполь Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

09.11.2007 року

по справі

№ 6/168 (суддя Радіонова О.О.)

за позовом

Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк

до

Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" м. Маріуполь Донецької області

про

стягнення 811грн. 20коп.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство „Донецька залізниця” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” 811грн. 20коп. штрафу за невиконання планів перевезень № 12/512 та № 12/513 по залізницях призначення у грудні 2006 року.

Господарський суд Донецької області рішенням від 20.06.2007р. у справі № 6/168 у задоволенні позову Державного підприємства „Донецька залізниця” відмовив, обґрунтувавши своє рішення тим, що ані нормами законодавства України, ані міжнародними договорами України не передбачена відповідальність за невиконання плану перевезень по залізницях, які передають вантаж за кордон.

Вищий господарський суд України постановою від 13.09.2007р. у справі № 6/168 касаційну скаргу позивача задовольнив частково, рішення господарського суду Донецької області від 20.06.2007р. скасував, справу № 6/168 направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Господарський суд Донецької області рішенням від 09.11.2007р. у справі № 6/168 позов задовольнив у повному обсязі, стягнув з відповідача на користь Державного підприємства “Донецька залізниця” штраф за невиконання планів перевезень вантажів по залізницях призначення за грудень 2006р. в сумі 811грн. 20коп.

Відкрите акціонерне товариство “Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2007р. по справі № 6/168 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заявник скарги вважає, що при прийнятті рішення судом були порушені норми матеріального права – § 6 ст. 7 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, ст. 106 Статуту залізниць України та процесуального права – ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, в частині всебічного, повного та об’єктивного розгляду у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заявник скарги вважає, що господарським судом не були належним чином досліджені ті обставини, які стали підставами для покладення відповідальності у вигляді штрафу у сумі 811грн. 20коп. за невиконання планів перевезень по залізницях призначення на ВАТ “ММК імені Ілліча”, оскільки ні в Статуті залізниць України, ні в Правилах планування перевезень вантажів, ні в Угоді про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі УМЗВС) не має прямої вказівки на те, що при перевезеннях вантажів у міжнародному сполученні залізницею призначення визначаються залізниці, через залізничні станції яких передаються вантажі за кордон.

Заявник скарги вважає, що господарський суд при винесенні рішення не надав належної правової оцінки обліковим карткам №№ 12/512, 12/513 за грудень 2006р., які, на думку ВАТ „ММК ім. Ілліча”, були складені позивачем з порушенням вимог п. 6.7 Правил планування перевезень вантажів.

Заявник скарги вважає, що оскільки залізницями призначення, що зазначені в облікових картках №№ 12/512, 12/513 за грудень 2006р., є закордонні залізниці, та оскільки нарахування штрафу за невиконання планів перевезень по залізницях, станції яких здійснюють передачу вантажів за кордон, не передбачено ст. 106 Статуту залізниць України, то рішення господарського суду про задоволення вимог позивача про стягнення штрафу за невиконання плану перевезень в сумі 811грн. 20коп. є неправомірним.

Позивач вважає рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2007р. у справі № 6/168 законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок планування перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів залізничним, морським та річковим транспортом встановлений Тимчасовим Положенням про місячне планування та організацію перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів залізничним, морським та річковим транспортом, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993р. №357, та яким зазначено, що вказане перевезення здійснюється за місячними планами, погодженими між учасниками перевезень або за заявками вантажовласників.

Пунктом 1 розділу 1 Тимчасового положення встановлено, що для перевезення експортних вантажів залізничними або залізнично-водними шляхами сполучення вантажовласники не пізніш як за 20 днів до початку планового місяця подають залізницям відправлення розгорнуті заявки на перевезення експортних вантажів, у яких зазначаються вид та кількість вантажу в тоннах і вагонах, прикордонні залізничні станції, морські та річкові порти, через які прямуватимуть ці вантажі, країну призначення та вантажоодержувача (покупця).

Укрзалізниця на підставі даних що подаються залізницями відправлення, складає на плановий місяць проект плану перевезень по мережі залізниць України за номенклатурою згідно з додатком до цього Положення в тоннах і вагонах у середньому на добу і не пізніш як за 14 днів до початку планового місяця доводить його до заінтересованих сторін, у тому числі до іноземних залізниць.

Відповідно до п. 4 Тимчасового положення після уточнення з Укрзалізницею даних проекту плану перевезень вантажовласники за 12 днів до початку планового місяця повинні повідомляти залізницям детальну розшифровку номенклатури вантажів, що підлягає перевезенню.

Пунктом 6 Тимчасового положення передбачене спільне погодження плану перевезень експортних вантажів з Укрзалізницею і вантажовласниками не пізніше як за 4 дні до початку планового місяця, цей план перевезень затверджується Мінтрансом та доводиться до виконавців.

Такий порядок планування був встановлений і п.п.1.4, 2.1, 2.2, 3.6, 3.7 Правил планування перевезень вантажів, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин.

Позивачем в підтвердження позовних вимог надані заявки на перевезення № 12/512 та № 12/513 від 05.12.2006р., телеграми про внесення змін до планів перевезень, облікові картки №№ 12/512, 12/513 за грудень 2006р.

Із наданих документів слід, що заявки на перевезення у грудні 2006р. №№ 12/512, 12/513 були надані та прийняті до виконання при узгоджені тільки з відділом планування перевезень вантажів і станцією Маріуполь-Сортувальний.

В даних заявках вказані найменування залізниці і станції призначення, країни призначення, прикордонні станції.

Залізницею в облікових картках №№ 12/512, 12/513 облік виконання плану перевезень вантажів здійснений по Молдавській, Південно-Східній та Приволзькій залізницям, тоді як штраф за невиконання плану перевезень нарахований по Донецькій, Південній та Одеській залізницям.

Дані обставини свідчать про те, що залізницею при плануванні експортних перевезень та нарахуванні штрафу за невиконання плану перевезень по залізницям призначення, якими нею визначені залізниці вихідних прикордонних станцій переходу (перетинання) державного кордону, порушений встановлений Тимчасовим положенням порядок планування перевезень та п. п. 3.1, 3.6, 6.7 Правил планування перевезень вантажів.

Господарським судом не було досліджено дотримання при плануванні перевезень спірних експортних вантажів порядку встановленого Тимчасовим положенням про місячне планування та організацію перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів залізничним, морським та річковим транспортом та Правилами планування перевезень вантажів.

Відповідно до п.6.7 Правил планування перевезень вантажів дані про навантаження на залізниці призначення вказуються для всіх вантажів тільки у вагонах і тільки для залізниць України у графах 10-15 облікової картки. Для експортних вантажів вказуються залізниці, які передають вантаж за кордон.

З позовної заяви слід, що штраф нарахований за невиконання плану перевезень по Львівській, Південній, Донецькій, Одеській, Придніпровській, Південно-Східній залізницям, тоді як в облікових картках залізницями призначення зазначені Львівська, Південна, Донецька, Молдавська, Придніпровська, Південно-Східна, Приволзька залізниці, тобто ті кінцеві закордонні залізниці призначення, на які був відвантажений вантаж за накладними УМВС.

Колегією суддів приймаються до уваги положення п. 1.2 р. 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України. Тарифне керівництво № 1, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за

№ 828/4121, згідно якого встановлений розмір штрафу за невиконання плану перевезень тільки по українським залізницям призначення.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Між сторонами укладено договір № 84/2462 від 25.03.2004р. про організацію перевезень вантажів, пунктом 4.1 якого встановлено, що залізниця та ВАТ «ММК ім. Ілліча»несуть відповідальність за невиконання планів перевезень у відповідності до Статуту залізниць України. Нарахування штрафних санкцій за невиконання планів перевезень здійснюється згідно з Правилами планування вантажів.

Однак, в умовах договору не передбачена відповідальність відправника по сплаті штрафу за невиконання плану перевезень в разі невиконання запланованих перевезень по залізницях, станції яких передають вантаж за кордон.

Статтею 106 Статуту залізниць України також не передбачена відповідальність у вигляді сплати штрафу в цих випадках.

Господарський суд проаналізувавши норми діючого законодавства, які регулюють спірні взаємовідносини, дійшов до висновку про те, що планування перевезень вантажів по залізницям і станціям призначення є необхідною складовою планування перевезень вантажів.

Цей висновок господарського суду є правильним, як і те, що виконання обсягу перевезень враховується в обліковій картці.

Господарський суд не дослідив належним чином надані в підтвердження позовних вимог про стягнення штрафу за невиконання плану перевезень по залізницям призначення документи, дійшов до помилкового висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог і визнав їх такими, що підлягають задоволенню.

Висновок господарського суду про те, що відповідач здійснив замовлення на виділення вагонів для перевезення експортних вантажів і ці замовлення внесені в плани перевезень є таким, що не відповідає наявним у справі матеріалам.

Господарський суд погодившись із доводами позивача про невиконання плану перевезень № 12/512 по залізницям призначення, дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення штрафу у сумі 228грн. 80коп.

Такий висновок господарського суду не ґрунтується на матеріалах справи з огляду на наступне.

Відповідач листом від 05.12.2006р. № 12/512 замовив відвантаження шлаку гранульованого в кількості 3957тн у 582 вагонах одержувачам за обліковою карткою № 12/512.

Вирішуючи спір місцевий суд встановив, що листом від 05.12.2006р. № 12/512 відповідач заявив про перевезення у грудні 2006р. 39576тн вантажу у 582 вагонах, а залізниця погодила перевезення у вказаному обсязі.

Також, господарський суд зазначив про те, що весь обсяг з 16 вересня до кінця місяця був розбитий на середньодобові норми навантаження.

Однак, господарський суд поза увагою залишив те, що замовлення на перевезення було здійснено тільки в межах території України, а дані облікової картки не свідчать про розбивку обсягу перевезень на середньодобові норми, так як в І декаді було призначено для відвантаження 112 вагонів, в ІІ декаді –224 вагони, в ІІІ декаді –246 вагонів.

Позивач за планом № 12/512 не дотримався порядку подачі вагонів у кількості ,встановленій планом, фактично, залізницею в І декаді було подано 173 вагони, що на 61 вагон більше ніж заплановано, у ІІ декаді –272 вагони, що більше ніж заплановано на 48 вагонів, в ІІІ декаді –подано під завантаження 153 вагони, що менш запланованого на 93 вагони.

В ІІІ декаді грудня 2006р. відповідач відвантажив 143 вагони.

Відповідач погодився із нарахованим залізницею штрафом у сумі 6389грн.40коп., відмовившись від оплати штрафу у сумі 228грн. 80коп., якій був нарахований за невиконання плану перевезень вантажів по Одеській залізниці.

Позивачем не доведено обґрунтованість внесення змін до плану перевезень № 12/512, що стосується зміни перевезення по території України на експортні перевезення з дотриманням п. 2, 3.1, 3.2, 3.6, 3.7 Правил планування перевезень в редакції, чинній на спірний період.

В обліковій картці № 12/512 зазначена Молдавська залізниця, а фактично облік виконання плану перевезень не проводився по цій залізниці. Облікова картка має чисельні виправлення, які не засвідчені належним чином. Залізницею не доведено подання на виконання даного плану кількості вагонів 696 в цілому за планом замість запланованих 582 вагонів.

Дані облікової картки та розрахунок штрафу не підтверджують факт невиконання плану перевезень по залізниці призначення –Одеській, в кількості 11 вагонів, та обґрунтованість нарахування штрафу у сумі 228грн. 80коп.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає висновок господарського суду про доведеність позовних вимог в сумі 228грн.80коп. помилковим, а рішення суду про задоволення позовних вимог в цій частині підлягаючим скасуванню.

Матеріалами справи не підтверджено дотримання порядку планування перевезень експортних вантажів, встановленого п. 2.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.6, 3.7 Правил планування перевезень вантажів, при прийнятті до виконання замовлення відповідача від 05.12.2006р. № 12/513, не наведені причини подачі для перевезення замість запланованих в ІІІ декаді 234 вагонів, 203 вагонів, а саме за планом № 12/513 –замість 316 вагонів, подачу 498 вагонів.

Фактично відповідач в ІІІ декаді відвантажив 210 вагонів (в підрахунку станції здійснена арифметична помилка та вказано 123 вагони), замість поданих 203 вагонів.

Враховуючи ті обставини, що облікова картка № 12/513 має чисельні виправлення, які не засвідчені належним чином, арифметичні помилки, складена без врахування змін, які були внесені в план, без врахування згоди залізниці про внесення змін до плану, колегія суддів визнає дану облікову картку складеною неналежним чином і такою, яка не відобразила фактичний облік виконання плану, і, як слід, не визнається належним чином складеним документом, за яким залізницею застосована відповідальність у вигляді штрафу.

Враховуючи даний висновок, колегія суддів вважає помилковим висновок господарського суду про доведеність позовних вимог про стягнення штрафу у сумі 582грн. 40коп. матеріалами справи, тому рішення господарського суду про задоволення позовних вимог в цій сумі підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що Статутом залізниць України та Правилами планування перевезень вантажів не встановлена відповідальність відправників за невиконання плану перевезень вантажів по залізницям на станціях яких передаються вантажі за кордон. Відповідальність сторін за порушення правил перевезень та порядку планування експортних, імпортних вантажів встановлена розділом 6 Тимчасового положення, однак в пунктах 27, 28 цього Тимчасового положення не передбачена відповідальність за невиконання планів перевезень по експортним вантажам по залізницям, через вихідні прикордонні станції яких передається вантаж з зазначених у позові підстав.

При наявності обставин, встановлених апеляційним господарським судом, позовні вимоги ДП “Донецька залізниця” про стягнення 811грн. 20коп. штрафу за невиконання плану перевезень по залізницях призначення на станціях яких здійснювалася передача вагонів з вантажем за кордон, визнаються недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2007р. у справі № 6/168 по задоволення позовних вимог про стягнення 811грн. 20коп. штрафу за невиконання плану перевезень по залізницях призначення є таким, що винесено без всебічного, повного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, що є порушенням ст.43 ГПК України, тому підлягає скасуванню, апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” - задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” м. Маріуполь Донецької області задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 09.11.2007р. у справі № 6/168 скасувати.

Державному підприємству “Донецька залізниця” м. Донецьк відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” м. Маріуполь Донецької області 811грн. 20коп.штрафу за невиконання планів перевезень вантажів № 12/512 та № 12/513 у грудні 2006р. по залізницях призначення, на станціях яких здійснюється передача вагонів з вантажем за кордон.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк на користь Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча” м. Маріуполь Донецької області 51грн. 00коп. суми державного мита сплаченого при зверненні з апеляційною скаргою.

Господарському суду Донецької області згідно з вимогами статті 117 Господарського процесуального кодексу України видати наказ у відповідності до вимог, які встановлені до виконавчого документу Законом України “Про виконавче провадження”.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС