ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.02.08                                                                                           Справа № 15/233

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                        Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційні скарги ТзОВ "Агроекспорт", м.Миколаїв та ТзОВ "Силган Уайт Кеп Україна", м.Київ.

на рішення господарського суду Львівської області від 16.10.2007 року

у справі № 15/233

за позовом ТзОВ "Силган Уайт Кеп Україна", м.Київ.

до відповідача ТзОВ "Агроекспорт", м.Миколаїв.

про стягнення 272993,00 грн.

За участю представників:

від позивача –Риченко В.В.- представник.

від відповідача- Бондарєв О.А. - представник.

Роз”яснено права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало, від здійснення технічної фіксації судового процесу представник сторони відмовився. Клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено.

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.10.2007 року

у справі №15/233 (суддя Костів Т.С.) позовні вимоги ТзОВ "Силган Уайт Кеп Україна", м.Київ задоволено частково, стягнено з ТзОВ "Агроекспорт", м.Миколаїв 144570,70 грн. боргу, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, відшкодовано судові витрати.

Суд мотивував рішення тим, що відповідач свої зобов»язання по оплаті за отриману по накладних продукцію у відповідності до ст.ст.525,526 ЦК України не виконав, сума боргу становить 144570,72 грн., яка підлягає примусовому стягненню. В частині стягнення пені в сумі 91549,20 грн., 3% річних в сумі 7857,91 грн. та інфляційних в сумі 29015,17 грн. відмовлено.

Відмовляючи в стягненні пені, суд прийшов до висновку, що поставка продукції відбулась не в межах договору купівлі-продажу від 8.06.2004р. та від 8.06.2005р., а отже відповідальність, у вигляді стягнення пені, яка встановлена вищенаведеними договорами до правовідносин сторін застосуванню не підлягає.

Відмовляючи в стягненні інфляційних та трьох процентів річних на підставі ст.625 ЦК України, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки термін виконання боржником обов»язку по оплаті не встановлено, то боржник повинен виконати зобов»язання в семиденний строк з дня пред»явлення вимоги.Проте позивач доказів, які б підтверджували направлення вимоги кредитором боржнику не подав.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, а саме не погоджуючись з рішенням в частині відмови у стягненні з ТОВ «Агроекспорт»3% річних в сумі 7857,91 грн. та інфляційних в сумі 29015,17 грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтував тим, що місцевим господарським судом не враховано положення п.1 ст.692 ЦК України відповідно до якої, покупець зобов»язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаро-розпорядчих документів на нього, строк по оплаті відповідно до ст.253 ЦК України починається з наступного дня після отримання товару.

Відповідач не погодився з оскаржуваним рішенням суду в частині стягнення 38 232,14 грн. боргу за продукцію, яка ним по накладній №4604179 не отримувалась.Вважає, що висновок господарського суду є безпідставним, оскільки акт звірки розрахунків зі сторони відповідача підтверджує відсутність оприбуткування в бухгалтерському обліку підприємства спірної накладної і її оплати, позивач не представив в судове засідання оригіналу доручення на отримання цінностей по спірній накладній, за відтиском печатки на пред»явленій накладній неможливо правильно ідентифікувати особу, якій вона належить, у зв»язку з незбереженням істотних її частин, зокрема назви, організаційно-правової форми, місцезнаходження юридичної особи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу доводи апеляційних вимог позивача відхилив, покликаючись, що кредитор (позивач) претензій, листів чи в іншій формі вимог про оплату не надіслав, отже в даному випадку прострочення виконання зобов»язання зі сторони ТзОВ «Агроекспорт»відсутнє, застосування санкцій в даному випадку, передбачених ст.625 ЦК України є неправомірним з огляду на ч.2 ст.530 ЦК України.

Представником відповідача в судовому засіданні 7.02.2008р. заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи на розсуд суду.

Львівським апеляційним господарським судом встановлено:

08.06.2004р. між ТзОВ «Силган Уайт Кеп Україна»і ТзОВ «Агроекспорт»укладено договір купівлі-продажу №211/05.

08.06.2005р. на продовження вищезазначених правовідносин між сторонами укладено договір купівлі-продажу №171/04.

По накладним №4602754 від 26.07.2004р. на суму 18648,41 грн.; №4602757 від 26.07.2004 р. на суму 35937,16 грн.; № 4603559 від 19.07.2005р. на суму 80000,05 грн.; №4603677 від 30.08.2005 р. на суму 79801,60 грн.; №4603863 від 02.11.2005 р. на суму 15000,12 грн., №4604303 від 01.08.2006 р. на суму 61951,24 грн. позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 291338,58 грн.

Часткова оплата отриманого товару підтверджується платіжними дорученнями №374 від 06.05.2005р. на суму 30000 грн., №608 від 18.07.2005р. на суму 80000 грн., №921 від 1.11.2005р. на суму 15000 грн., №8 від 1.08.2006р. на суму 40000 грн., №34 від 18.08.2006р. на суму 20000 грн., всього на суму 185000 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечення сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ТзОВ «Агроекспорт»належить задоволити, апеляційну скаргу ТзОВ "Силган Уайт Кеп Україна", м.Київ залишити без задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов»язок належного виконання зобов»язання встановлений ст.193 ГК України.

Приймаючи рішення у справі в частині відмови в стягненні інфляційних та трьох процентів річних на підставі ст.625 ЦК України, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що поставка продукції відбулась не в межах договорів купівлі-продажу від 8.06.2004р. та від 8.06.2005р. №211/05., оскільки з долучених до матеріалів справи накладних, довіреностей, платіжних документів не вбачається посилання на ці договори. Крім того, умови, зазначені в накладних, не збігаються з умовами, викладеними в договорах.

Враховуючи, що зобов»язання по оплаті у відповідача за отриману продукцію виникли не з договору купівлі-продажу, місцевим господарським судом вірно застосовано норми ч.2 ст.530 ЦК України щодо семиденного терміну виконання зобов»язання з дня пред»явлення вимоги кредитором.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, доказів, які б підтверджували направлення вимоги кредитором, в матеріалах справи відсутні.А тому висновок місцевого господарського суду в цій частині є вірний, зроблений при повному з»ясуванні обставин справи, з дотриманням норм матеріального права

Задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення 38232,14 грн. боргу, за отриману по накладній №4604179 від 6.06.2006р., продукцію, місцевий господарський суд виходив з того, що в спірній накладній міститься підпис уповноваженої особи отримувача, скріплений печаткою відповідача, належних доказів видачі позивачем товару не уповноваженій особі суду не надано.

З таким висновком місцевого господарського суду, апеляційна інстанція не погоджується, виходячи з наступного:

Підставою отримання продукції на суму 38232,14 грн., місцевий господарський суд визнав накладну № 4604179 від 06.06.2006р., згідно якої, продукцію на вказану суму отримав представник ТзОВ «Агроекспорт»Волянська О.Б. по довіреності ЯКМ №371841 від 6.06.2006р., що підтверджується її підписом та печаткою відповідача.

Як вбачається із оригіналу накладної №4604179, відтиск печатки підприємства одержувача не читається. Для встановлення ідентичності підпису особи, яка значиться в спірній накладній, Львівським апеляційним господарським судом витребувано у позивача оригінал доручення ЯКМ №371841 від 6.06.2006р., виданого ТзОВ «Агроекспорт»на ім»я Волянська О.Б. Позивач оригінал доручення не подав, представник в судовому засіданні пояснив, що оригінал доручення на підприємстві позивача відсутній.

Натомість, в судовому засіданні представник відповідача представив оригінал довіреності ЯКМ №371841 від 6.06.2006р., яка анульована та не використана.Представником пояснено, що така довіреність на Волянську О.Б. 6 червня 2006р. не видавалась, а в цей же день була анульована.

Відповідно до п.2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996р. №99, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також не матеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі-цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Відповідно до п.9 цієї Інструкції, при позбавленні довіреної особи права на одержання цінностей за виданою йому довіреністю, строк дії якої ще не минув, довіреність у такої особи вилучається.У разі анулювання довіреності, за якою отримуються цінності частинами або розрахунки за які здійснюються у порядку планових платежів чи доставка яких здійснюється централізовано-кільцевими перевезеннями, підприємство, що видало довіреність, негайно повідомляє постачальника про анулювання відповідної довіреності. З моменту отримання такого повідомлення відпуск цінностей за анульованою довіреністю припиняється.За відпуск цінностей за анульованими довіреностями відповідальність несе постачальник, а втрати від цього відшкодовуються у встановленому порядку.

Таким чином, анульована та невикористана довіреність не надавала право Волянській О.Б. отримувати цінності, а, відповідно, постачальнику відпускати товар.

Знаходження оригіналу довіреності у покупця -ТзОВ «Агроекспорт»свідчить, що продукція по накладній №4604179 від 6.06.2006р. представнику Волянській О.Б. не відпускалась.По відтиску печатки покупця на накладній №4604179 (оригінал оглянуто в судовому засіданні) неможливо ідентифікувати юридичну особу, якій вона належить, оскільки основні її частини, а саме назва підприємства, організаційно-правова форма, місцезнаходження не читаються.

А тому висновок, який зроблено місцевим господарським судом, що підпис уповноваженої особи покупця, якій видана довіреність, скріплено печаткою відповідача не грунтується на належних доказах.

З огляду на викладене, рішення місцевого господарського суду в частині стягнення 38232,14 грн. боргу належить скасувати, в цій частині вимог в позові відмовити.

Керуючись ст.ст.99,101,103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ТзОВ «Агроекспорт»задоволити, апеляційну скаргу ТзОВ "Силган Уайт Кеп Україна", м.Київ залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 16.10.2007 року у справі № 15/233 в частині стягнення з ТзОВ «Агроекспорт»на користь ТзОВ «Силган Уайт Кеп Україна", м.Київ 38232,14 грн. боргу, 382,33 грн. держмита скасувати.

3. В цій частині вимог прийняти нове рішення.

В позові ТзОВ «Силган Уайт Кеп Україна", м.Київ про стягнення з ТзОВ «Агроекспорт»38232,14 грн. боргу, 382,33 грн. держмита відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

4.Стягнути з ТзОВ "Силган Уайт Кеп Україна", м.Київ на користь ТзОВ «Агроекспорт», м.Миколаїв 191,16 грн. держмита за розгляд апеляційної скарги.

5. Доручити місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                               Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                           Давид Л.Л.

Суддя                                                                                  Мурська Х.В.