ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2008 р.

Справа № 28-21/165-07-5036

За позовом Приватне підприємство "Агентство 2500";

до відповідача Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк "Промінвестбанк" (закрите акціонерне товариство)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство „Рекламотехніка”,

про визнання договору неукладеним

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

від позивача: не з’явився.

від відповідача: Дідік В.А. –за дорученням.

від третьої особи: не з’явилися;

Суть спору: позивач – Приватне підприємство „Агентство 2500” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача – Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк „Промінвестбанк” ”(Закрите акціонерне товариство) в особі філії „Відділення Промінвестбанку в. М. Білгород-Дністровський Одеської області про визнання договору поруки б/н від 02 червня 2005 року неукладеним.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Торчинська Л.О.) № 22/526-07 від 16 квітня 2007 року у прийнятті позовної заяви Приватному підприємству „Агентство 2500” відмолено у порядку п. 1 ст. 62 ГПК України та повернуто позовні матеріали.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22 травня 2007 року справу Ухвалу господарського суду Одеської області від 16.04.2007 року № 22/526-07 скасовано, а позовну заяву направлено до господарського суду Одеської області для вирішення питання про прийняття її у порядку ст. 61 ГПК України .

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Зеленов Г.М. ) від 15 червня 2007 року за № 21/165-07-5036 провадження у справі порушено та прийнято позовну заяву до свого розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Зеленов Г.М.) від 10 серпня 2007 року за № 21/165-07-5036 позовну заяву Приватного підприємства „Агентство 2500” залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року ухвалу про залишення позову без розгляду скасовано, а справу № 21/165-07-5036 направлено на розгляд господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10 грудня 2007 року по справі № 21/165-07-5036 суддею Гуляк Г.І. прийнято справу до провадження та присвоєно їй № 28-21/165-07-5036.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, ухвали суду не виконав, справа розглядається в порядку ст.75 ГПК України, за наявними матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні просить суд відмовити Приватному підприємству „Агентство 2500” у задоволенні позову про визнання договору поруки б/н від 02.06.2005 року неукладеним у зв’язку з тим, що під час укладення вищевказаного договору сторонами було досягнуто усіх істотних його умов.

Представник третьої особи на стороні позивача у судове засідання не з’явився, своїх пояснення стосовно позову до суду не надав, справа розглядається в порядку ст.75 ГПК України, за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

2 червня 2005 року між Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк „Промінвестбанк” (Закрите акціонерне товариство) та Приватним підприємством „Агентство 2500” укладено договір поруки б/н для забезпечення виконання зобов’язання Приватним підприємством „Рекламотехніка” за кредитним договором № 047-06-01-15 від 02.06.2005 року.

За предметом вищевказаного договору поруки встановлено, що поручитель (відповідач) у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником ( ПП „Рекламотехніка”) зобов’язань за кредитним договором щодо сплати заборгованості за кредитом у розмірі 300000 гривень, відсотків нарахованих за користування кредитом, неустойки, збитків, зобов’язується сплатити кредиторові (відповідачу) несплачені позичальником кошти. Крім того у п.2.2 цього договору визначено відповідальність поручителя як солідарну у тому ж обсязі що і позичальник.

Позивач, у своїх позовних вимогах просить суд визнати договір поруки б/н від 02 червня 2005 року неукладеним з підстав недосягнення сторонами під час укладання договору домовленості щодо істотних умов договору, у даному випадку, суми , яка підлягає сплаті поручителем (відповідачем) у випадку невиконання або неналежного виконання умов кредитного договору № 047-06-01-15 від 02.06.2005 року Приватним підприємством „Рекламотехніка” .

Дослідивши матеріали справи, в тому числі наявні докази, що мають значення для справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оглянувши копії матеріалів справи /оригіналу договору з боку позивача надано не було/, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст..33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно до ст..36 названого Кодексу письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору між сторонами. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Подаючи позов про визнання неукладеним договору поруки б/н від 2 червня 2005 року, в обґрунтування своїх позовних вимог Приватне підприємство „Агентство 2500 ” посилається на ст. 638 ЦК України, яка визначає умови за яких договір вважається укладеним та ст.ст. 180, 181 ГК України, у яких закріплені положення про істотні умови договору.

Як встановлено п.2 ст. 180 ГПК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Також статтею встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Оскільки між сторонами було укладено договір поруки, тому істотними для нього являються не тільки умови визначені у ст. 180 ГПК України, але й такі, що необхідні для договору даного виду, а саме поруки.

Як встановлено ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником. Тобто предметом договору поруки є забезпечення виконання зобов’язань боржника. Що стосується ціни договору, то договір поруки є безоплатним, що випливає із суті зобов’язання, тому у даному випадку умова щодо ціни договору не є істотною.

Крім того позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог на п.8 ст. 181 ГП України, який визначає, що якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Але суд не приймає ці доводи, оскільки встановлення факту неукладеності господарського договору є тільки одним із видів доказування та не може виступати основною позовною вимогою так як суперечить основним засадам господарського судочинства. У відповідності до ч.1 ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, що є основою формою судового процесу та не можуть приймати рішення у формі виключного провадження до якого відносяться заяви про встановлення факту.

Аналізуючи положення чинного законодавства, матеріали справи і викладене вище, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивачі є безпідставними та необґрунтованими, не підтвердженими доказами тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Гуляк Г.І.