СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

21 січня 2008 року

Справа № 2-13/14915-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко
О.В.,

суддів                                                                      Заплава
Л.М.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2,
довіреність №  249   від 05.02.07,  Суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

відповідача: Ковтонюк
Яна Миколаївна, довіреність №
55/40/01   від 18.01.08,  Фонд комунального майна Сімферопольської
міської ради;

відповідача: не
з'явився,  Сімферопольська міська рада;

третьої особи: не
з'явився, Комунальне підприємство житлово-експлуатаційне об'єднання
Центрального району міста Сімферополя;

розглянувши апеляційну скаргу
Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Жукова А.І.) від 13 листопада 2007 року у
справі №2-13/14915-2007

за позовом           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Фонду комунального майна Сімферопольської
міської ради (вул. Толстого, 15,Сімферополь,95000)

Сімферопольської міської ради (вул.
Толстого, 15,Сімферополь,95000)

3-тя особа Комунальне підприємство
житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя (вул.
Кримських партизан, 13,Сімферополь,95013)

про зобов'язання укласти договір
купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної
Республіки Крим у справі № 2-13/14915-2007 позов Суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_1 до Фонду комунального
майна Сімферопольської міської ради,
Сімферопольської міської ради, 3-тя особа Комунальне підприємства
житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя про
зобов'язання укласти договір купівлі-продажу, задоволено. Вирішено: визнати
незаконною відмову Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради у
приватизації підвальних приміщень загальною площею 164 кв.м. по АДРЕСА_2 шляхом
викупу суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1; спонукати
Фонд комунального майна Сімферопольської ради укласти з суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичної особою ОСОБА_1 договір купівлі-продажу
нежитлових підвальних приміщень загальною площею 164 кв.м. по АДРЕСА_2 шляхом
викупу у продовж одного місяця зі вступу рішення в законну силу. Стягнуто з
Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради на користь позивача по
справі 85,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням
господарського суду, відповідач, Фонд комунального майна Сімферопольської
міської ради, 21 листопада 2007 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить  рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим скасувати, провадження по справі  припинити.

У судовому засіданні, призначеному
на 21 січня 2008 року представник позивача заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції. Представник відповідача, апелянт, просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати,
як таке, що прийняте з неповним дослідженням матеріалів справи. Представники
відповідачів Сімферопольської міської ради та Комунального підприємства
житлово-експлуатаційного об'єднання Центрального району міста Севастополя у
судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщались
належним чином, про причини неявки судову колегію не повідомили.

Колегія суддів, заслухавши
пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та
процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Не житлові підвальні приміщення по
АДРЕСА_2 загальною площею 164,0 кв.м. є комунальною власністю територіальної
громади в м. Сімферополі в особі Сімферопольської міської ради.

Відповідно до положень Закону
України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”,
визначено, що при розгляді заяв на приватизацію
орган приватизації розглядає вказану заяву у випадку відсутності підстав
для відмови у приватизації  об'єкту
комунальної власності.

Відповідно до частини 5 статті 7
Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)”, відмова у приватизації можлива тільки у випадках, коли:

- особа, яка  подала
заяву,  не  може
бути  визнана  покупцем підприємства згідно з цим Законом;

- є законодавчо  встановлене
обмеження  на  приватизацію цього підприємства;

- не затверджено  переліків,
передбачених частиною першою цієї статті.

З аналізу вказаної норми слідує, що
позивач по справі не мала права на приватизацію не житлових підвальних
приміщень у зв'язку з тим, що на час подачі заяви ОСОБА_1 вона не була
орендарем вказаного приміщення, оскільки строк договору оренди № 745 від 21
грудня 2002 року закінчився. Крім того, законодавчо встановлено обмеження на
приватизацію не житлових підвальних приміщень. Також, колегія суддів зазначає,
що підвальні приміщення за адресою вул.. Гер. Аджимушкая, 6/13, не включені в
перелік об'єктів, що належать приватизації.

Відповідно до статті 51 Закону
України „Про державну програму приватизації”, у
разі  прийняття  рішення про приватизацію орендованого державного
майна (будівлі,  споруди,  приміщення) орендар  одержує право
на викуп цього майна,  якщо
орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення
орендованого майна, яке  неможливо  відокремити
від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25
відсотків залишкової (відновної за   вирахуванням   зносу)
вартості   майна  (будівлі,
споруди, приміщення).  Оцінка
вартості об'єкта приватизації  у  цьому
разі здійснюється  із  застосуванням
експертної  оцінки.  Таке ж право одержує  орендар
у  разі  прийняття
рішення   про   приватизацію відповідно до законодавства
України.

Колегія суддів зазначає, що позивач
по даній справі не є орендарем спірного майна. Цей факт вбачається з ухвали
Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 квітня 2007 року,
яким встановлено факт припинення строку дії договору оренди не житлових
підвальних приміщень № 745 від 21 грудня 2002 року. Відповідно до частини 2
статт36 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори)
під час розгляду однієї справи, не доводять знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Крім того, колегія суддів
відзначає, що відносно спірного об'єкті нерухомості є законодавчо встановлене
обмеження приватизації.  Так, не житлові
підвальні приміщення знаходяться в житловому будинку. Відповідно до офіційного
тлумачення  статей 1 та 10 Закону
України  „Про приватизацію державного
жилого фонду”, викладеного в рішенні Конституційного суду України від 02
березня 2004 року № 2-рп/2004, допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори,
горища, колясочні та ін.) передаються безкоштовно в сумісну власність громадян
одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат в квартирах) багатоквартирних
будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу в нього. Власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних
приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Колегія суддів зазначає, що орган
місцевого самоврядування не має права без згоди власників квартир
багатоквартирного будинку  передавати в
приватну власність приміщення, що призначені для забезпечення експлуатації
будинку та побутового обслуговування мешканців, що належить на праві загально
сумісної власності громадянам багатоквартирного будинку. Суд першої інстанції,
при прийнятті рішення по суті не звернув увагу на скаргу мешканців будинку по
вул.. Гер. Аджимушкая (а.с.69). Зі змісту вказаної скарги вбачається, що
мешканці квартир 5, 6, 12, 20, 22 заперечують проти приватизації спірного
підвального приміщення, що забезпечує експлуатацію будинку.

Також, колегія суддів відзначає, що
суд першої інстанції порушив пункт 3 частини 5 статті 7 Закону України „Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”, а саме
відмова  в приватизації можлива тоді,
коли не затверджено переліків об'єктів, що не підлягають приватизації,
передбачені частиною 1 статті 7 (переліки об'єктів, що підлягають
приватизації).

З матеріалів справи вбачається, що
спірне приміщення не включене в Перелік об'єктів, що підлягає приватизації.
Колегію суддів встановлено, що відповідно до заяви позивача, та згідно з
Порядком подачі та розгляду заяв про включення об'єкту в перелік об'єктів, що
підлягають приватизації, і заяви про приватизацію об'єктів груп А, Д і Ж,
затвердженого Наказом Фонду державного майна України № 772 від 17 квітня 1998
року, Фондом комунального майна Сімферопольської міської ради не житлові
підвальні приміщення по вул.. Гер. Аджимушкая, 6/13, були включені в Проект
рішення сесії Сімферопольської міської ради „Про затвердження Програми
приватизації об'єктів комунального майна Сімферопольської міської ради № 150
від 27 грудня 2006 року”. Рішенням 13 сесії Сімферопольської міської ради V
скликання від 27 грудня 2006 року № 150 „Про затвердження програми приватизації
об'єктів комунальної власності Сімферопольської міської ради на 2007 рік” не
житлові підвальні приміщення по вул.. Гер. Аджимушкая, 6/13, не були включені в
перелік об'єктів, що підлягають приватизації.

Відповідно до частини 2 статті 327
Господарського кодексу України, управління майном, що знаходиться в комунальній
власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та створені нею
органи місцевого самоврядування. Відповідно до статті 317 Господарського
кодексу України власнику належать права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 59 Закону
України „Про місцеве самоврядування”, рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні акти в формі рішень. Рішення ради приймається на його пленарному
засіданні після обговорення більшістю депутатів від більшої кількості ради.
Тоді як частиною 3 статті 7 Закону України
„Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”
включення об'єктів малої приватизації здійснюється рішенням відповідної
місцевої ради.

Що стосується вимог апелянта щодо
припинення провадження по справі, то колегія суддів зазначає наступне.
Припинення провадження по справі передбачено статтею 80 Господарського
процесуального кодексу України. Колегія суддів зазначає, що підстав для
припинення провадження по даній справі немає. Відтак, апеляційна скарга в частині
вимог про припинення провадження по справі має бути залишена без задоволення.

Керуючись статтями 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду
комунального майна Сімферопольської міської ради задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 13 листопада 2007 року у справі №
2-13/14915-2007 скасувати.

Постановити нове рішення.

У задоволенні позову Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 відмовити.

Головуючий суддя
О.В. Дугаренко

Судді
Л.М. Заплава

О.Л. Котлярова