ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2008 р.

Справа № 7/182-19/6

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В.

При секретарі судового засідання Гринюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ТзОВ "Торгівельний дім "Євротрубпласт" вул.Трудова,1, м.Рубіжне, Луганська область,93000

поштова адреса: м.Київ, вул.Алма-Атинська,8,02090.

до відповідача ТзОВ "Пластпайп" вул.Галицька, 201, м.Івано-Франківськ,76008

про стягнення заборгованості в сумі 132404,39 грн.

Представники:

Від позивача: Великойваненко А.Г., (довіреність №1203/207 від 12.04.2007 )

Від відповідача: Мельник А.В.-представник, (довіреність № б/н від 27.02.08.)

Представникам сторін роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст.20, 22ГПК України.

Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2007 року рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2007 року у справі №7/182 скасовано, а справу скеровано на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області.

Розпорядженням голови господарського суду Івано-Франківської області від 14.01.08. справу №7/182 за позовом ТзОВ "Торгівельний дім "Євротрубпласт" до відповідача ТзОВ "Пластпайп" передано на розгляд судді Максимів Т.В.

СУТЬ СПОРУ:Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" звернулось в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластпайп" про стягнення заборгованості в сумі 132404, 39 грн., з яких 79027,62 грн. заборгованості за поставлений товар, 31114,80 грн. неустойки, 8534,98 грн. інфляційних втрат, 3% річних в сумі 2059,05 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 11667,94 грн.

Представник позивача в судовому засіданні висунуті позовні вимоги підтвердив в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні подав відзив на позовну заяву вх. № 1603 від 27.02.08., позов визнає частково, просить у стягненні штрафу в сумі 31114,80 грн. відмовити.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з"ясувавши її фактичні обставини, об"єктивно оцінивши докази, судом встановлено:

17.07.06. між сторонами укладено договір поставки продукції №ВП-001/06, відповідно до п.1.1. якого позивач зобов"язався поставити, а відповідач прийняти та оплати комплектуючі для монтажу поліетиленових труб, партіями в асортименті, кількості та за цінами вказаними в Специфікаціях (додатках ) до цього договору, які є його невід"ємними частинами.

На виконання умов договору №ВП-001/06 від 17.07.06. позивач здійснив поставку товару на загальну суму 195 218,48 грн.

Отримання відповідачем товару на вищевказану суму підтверджується наявними у справі видатковими накладними.

Порядок розрахунків визначений Розділом 7 даного договору, а саме оплата продукції здійснюється шляхом перерахування коштів в рахунок оплати партії продукції на поточний рахунок постачальника.Оплата замовленої партії продукції покупцем здійснюється протягом десяти робочих днів з дати поставки.

В порушення умов договору відповідач свої зобов"язання, щодо оплати за отриманий товар, виконав частково, оплативши позивачу 116190,86 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією від 02.04.07. №47.2007 про сплату суми боргу та штрафних санкцій, копія якої долучена до матеріалів справи. Однак дана претензія залишена відповідачем без виконання.

Станом на день розгляду справи у суді сума заборгованості становить 79 027,62 грн.

В розумінні ст. 174 ГК України, господарські зобов"язання можуть виникати з господарського договору та інших угод передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов"язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько - правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених законом та договором.

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що за порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 8.5 укладеного сторонами договору передбачено, що в разі порушення покупцем строків здійснення розрахунків за поставлений йому товар він зобов"язаний сплатити постачальникові неустойку (штраф) в розмірі 0,5 % від вартості узгодженої партії продукції за кожний день прострочення.

В системному аналізі умов договору та чинного цивільного законодавства, суд прийшов до висновку, що пунктом 8.5. даного договору передбачено стягнення неустойки - у вигляді пені.

Відповідно до ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Обгрунтований розмір неустойки, яка виникла в результаті несвоєчасного здійснення розрахунків за відвантажений відповідачу товар, згідно розрахунку, проведеного судом складає 5088,22 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно поданого позивачем розрахунку, загальний розмір трьох процентів річних, що підлягають сплаті покупцем, складає 2 059,05 грн.

Загальний розмір інфляційних втрат, згідно розрахунку становить 8 534,98 грн.

Частиною 3 ст. 198 ГК України встановлено, що відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Уклавши договір, сторони погодили, що нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами, в разі прострочення оплати понад 5 днів, буде здійснюватись за ставкою 17 % річних ( п. 7.5. договору).

Загальний розмір процентів за користування чужими коштами, розрахований позивачем за період прострочення оплати становить 11 667,94 грн.

Частиною 3 ст. 48 ГПК України передбачено, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України “Про адвокатуру”. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Статтею 12 Закону України “Про адвокатуру” передбачено, що оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Олейніковим О.В.(Свідоцтво про право на зайняття адвокатською дільністю №798 від 16.03.05.) на підставі протоколу узгодження послуги з надання правової допомоги щодо стягнення заборгованості за договором постачання від 02.07.2007 р. № 0207.2007. визначено обсяг робіт та розмір гонорару. Вартість адвокатських послуг становить 4428,90 грн. та сплачена позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №21240 від 29.08.07., копія якого долучена до матеріалів справи.

За наведених обставин та керуючись ст.49 ГПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 4428,90 грн. за послуги адвоката.

Відповідач не подав суду доказів здійснення повної сплати заборгованості, не заперечив її розмір, тому відповідно до приписів встановлених ст.33 ГПК України, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 79027,62 грн.- основного боргу, 8534,98 грн. інфляційних нарахувань, 2059,05 грн. -3% річних, 11667,94 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами та пені в сумі 5088,22 грн. , такими, що підлягають до задоволення.

В частині стягнення 26026,58 грн. пені - відмовити.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок стягнення з відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 526, 530, 551,611,625,692 ЦК України, 174,193,198,216 ГК України, керуючись ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково .

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю „Пластпайп"( м. Івано-Франківськ, вул. Галицька,201,код 32077095) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний дім „Євротрубпласт" (Луганська область, м.Рубіжне, вул.Трудова,1, 93000, код 33090871) - 79 027,62 грн. заборгованості, 5088,22 грн. пені, 8 534,98 грн. інфляційних втрат, 2 059,05 грн. - 3% річних та 11 667,94 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 1063,77 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 4 428,90 грн. витрат, понесених на оплату послуг адвоката.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Максимів Тетяна Володимирівна

рішення підписане 06.03.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Вінтоняк Оксана Іванівна