ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.01.2008

Справа №2-28/16625-2007

За позовом – Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь,

до відповідача – Державного підприємства «Сільськогосподарське Підприємство «Плодовод», с. Гвардійське Сімферопольського району,

про стягнення 775 036,57 грн.

Суддя С.М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Ющенко Т.А. – юрисконсульт, довіреність № 002-Д від 03.01.2008 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Бєлоус О.Б. – представник по довіреності № 113 від 04.10.2007 р. 9к/копія довіреності у справі)

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство «Крименерго», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Державного підприємства «Сільськогосподарське Підприємство «Плодовод», с. Гвардійське Сімферопольського району, про стягнення 775 036,57 грн., у тому числі 728 448,29 грн. основного боргу, 3 % річних у сумі 18 841,63 грн., 18 242,71 грн. пені та 9 503,94 грн. індексу інфляції.

Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

06.12.2007 р., до розгляду справи у засіданні суду, відповідач, через канцелярію господарського суду АР Крим, передав суду письмовий відзив на позов № 137 від 06.12.2007 р., в якому відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, однак, посилаючись на тяжке матеріальне становище підприємства, просив суд надати Державному підприємству «Сільськогосподарське Підприємство «Плодовод», с. Гвардійське Сімферопольського району, відстрочку погашення заборгованості до врожаю наступного року, а саме, до 20 липня 2008 р.

Представник відповідача у засіданні суду надав відзив на позовну заяву № 10 від 18.01.2008 р., в якому Державне підприємство «Сільськогосподарське Підприємство «Плодовод» заборгованість перед позивачем в розмірі 775 036,57 грн. визнало у повному обсязі, проте, у зв’язку з форс-мажорними обставинами просило суд надати відповідачу відстрочку погашення заборгованості в розмірі 775 036,57 грн. до реалізації основних коштів.

Також, представник відповідача додав до цього відзиву відповідне клопотання від 18.01.2008 р., в якому відповідач на підставі ст. 121 ГПК України просив суду надати Державному підприємству «Сільськогосподарське Підприємство «Плодовод» відстрочку для погашення заборгованості перед позивачем в розмірі 775 036,57 грн. до реалізації основних коштів.

Представник позивача у засіданні суду проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення суду усно заперечував (про що зазначено в протоколі судового засідання).

Розгляд справи відкладався відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, у зв’язку з неявкою представника відповідача у засідання суду, та для надання суду відповідачем додаткових доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,

В С Т А Н О В И В :

18.08.2003 року між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії № 64.

Відповідно до Розділу 1 даного договору постачальник (позивач) зобов’язувався поставляти електричну енергію споживачу (відповідачу), а споживач – сплачувати постачальнику її вартість та здійснювати інші платежі у відповідності з умовами цього договору та додатками до нього, які є його невід’ємними частинами.

Згідно з п. 2.2.3. цього договору споживач зобов’язувався сплачувати постачальнику вартість електричної енергії у відповідності з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 7.8. договору передбачено, що у випадку утворення у споживача заборгованості за використану електричну енергію, за згодою постачальника уповноваженими представниками сторін може бути оформлено графік погашення заборгованості, який встановлює строки оплати наявної заборгованості і який є невід’ємним додатком до цього договору.

Відповідачем вимог п. 2.2.3. вищевказаного договору дотримано не було, у зв’язку з чим між сторонами була укладена додаткова угода № 1/1202 від 18.12.2003 року до договору № 64 від 18.08.2003 р.

Даною додатковою угодою, підписаною обома сторонами без заперечень, сторони узгодили графік погашення заборгованості.

Відповідно до цієї додаткової угоди відповідач взяв на себе зобов’язання проводити оплату заборгованості щомісяця до 10 числа рівними частинами.

Проте, відповідач не дотримався умов вищевказаного договору та додаткової угоди до нього.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання відповідача перед позивачем.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутностіконкретних вимог щодо виконання зобовязання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи склала 728 448,29 грн.

Пунктом 4.2.1. вищевказаного договору передбачалось, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4. цього договору, з порушенням строків, визначених додатком «Порядок розрахунків», споживач зобов’язувався оплатити постачальнику пеню в розмірі 0,5 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України) за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремою строкою.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, відповідачу нараховано 18 242,71 грн. грн. пені, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми боргу.

Так, відповідачу нараховано 3 % річних від простроченої суми боргу за період з 01.11.2004 р. по 10.10.2007 р. в сумі 18 841,63 грн., та індекс інфляції за той самий період у розмірі 9 503,94 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, на день розгляду справи в сумі 775 036,57 грн., у тому числі 728 448,29 грн. основного боргу, 3 % річних у сумі 18 841,63 грн., 18 242,71 грн. пені та 9 503,94 грн. індексу інфляції, документально встановлений, підтверджений матеріалами справи та не оспорювався відповідачем, а визнаний ним у відзивах на позовну заяву № 137 від 06.12.2007 р. та № 10 від 18.01.2008 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву № 10 від 18.01.2008 р. просив суд надати Державному підприємству «Сільськогосподарське Підприємство «Плодовод», відстрочку для погашення заборгованості в розмірі 775 036,57 грн. до реалізації основних коштів.

Однак, оскільки, як було зазначено вище, представник позивача у судовому засіданні заперечував проти надання відповідачу відстрочки виконання судового рішення, та у зв’язку з тим, що рішення суду не набрало законної сили, то суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання відповідача про надання йому відстрочки виконання рішення суду.

Проте, відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у відповідності до ст. 84 ГПК України і підписане 23.01.2008 року.

Керуючись ст. 49, 82, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1). Позов задовольнити.

2). Стягнути з Державного підприємства «Сільськогосподарське Підприємство «Плодовод» (97517, АР Крим, Сімферопольський район, смт. Гвардійське, вул. Березовського, б. 1, ідентифікаційний код 32177715, р/р 260016049 у КРД ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в м. Сімферополь, МФО 324021) на користь Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (95620, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6, ідентифікаційний код 00131400, р/р 42 у філії КРУ ВАТ «Ощадбанк», м. Сімферополь, МФО 324805) 775 036,57 грн. заборгованості, у тому числі 728 448,29 грн. основного боргу, 18 242,71 грн. пені, 3 % річних у сумі 18 841,63 грн. та 9 503,94 грн. індексу інфляції.

3). Стягнути з Державного підприємства «Сільськогосподарське Підприємство «Плодовод» (97517, АР Крим, Сімферопольський район, смт. Гвардійське, вул. Березовського, б. 1, ідентифікаційний код 32177715, р/р 260016049 у КРД ВАТ «Райффайзен банк Аваль» в м. Сімферополь, МФО 324021) на користь Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (95620, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6, ідентифікаційний код 00131400, р/р 0163 у філії КЦВ ПІБ, МФО 324430) 7 750,37 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням господарського суду АР Крим законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.