ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" березня 2008 р. Справа № 7/157

за позовом Обслуговуючий кооператив "МЕДПРАЦІВНИК"

до відповідача Відкрите акціонерне товариство "Рівнеліфт"

про стягнення в сумі 43 965 грн. 85 коп.

Суддя

Секретар судового засідання Щербаков В.В.

Представники:

Від позивача: адвокат Ганов О.В. довіреність № 1 від 02.08.2006 р.

Від відповідача: представник Максимович М.М. довіреність № 264 від 24.07.2006 р.

Стаття 22 ГПК України роз'яснена.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 06 по 18 березня 2008 року.

СУТЬ СПОРУ: Позивач –обслуговуючий кооператив “Медпрацівник” просить на підставі ст.224-226 Господарського кодексу України стягнути з відповідача Відкритого акціонерного товариства “Рівнеліфт” 43965,85 грн. збитків, завданих порушенням господарського зобов’язання.

В позовній заяві позовні вимоги обгрунтовує наступним.

Згідно з підрядним договором №142 від 26 листопада 2003 року, а також п.п.4.3., 4.5 Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів відповідач здійснює монтаж, обслуговування, модернізацію і експлуатацію ліфтів в будинку позивача за адресою: м. Рівне, вул. В. Дивізії, 9. Відповідач несе відповідальність за безпечність конструкції, якість виготовлення, випробування, монтаж, налагоджування, ремонт, модернізацію, а також, відповідність ліфтів цим Правилам. Вищевказаний договір діяв з 01 січня по 31 грудня 2004 року. Відповідно до п.2.1 договору замовник /позивач/ повинен сплачувати відповідачу за виконані роботи щомісяця 127,36 гривень. Зобов'язання, які регулює вказаний договір підряду відповідно до ст.179 господарського кодексу України є господарсько-договірними зобов'язаннями.

В січні 2004 року відповідач провів повне обслуговування ліфта №Р-1300 тип П-400/10 і обладнання до нього і позивач сплатив за ці роботи обумовлену договором суму 127,36 гривень. 06 лютого 2004 року після проведення робіт по обслуговуванню ліфта відповідачем сам ліфт згорів.

Згідно з висновками постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 25 листопада 2004 року причиною пожежі в ліфтовій кабіні першого під'їзду житлового будинку за адресою м. Рівне, вул.В.Дивізії,9, є коротке замикання електромережі внутрішнього освітлення люстри ліфта.

Згідно п.7 акту обстеження №6/21/03 від 26 березня 2004 року Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Рівненській області захист електрообладнання ліфта здійснюється за допомогою автоматичних вимикачів типу АП-50 та АЕ, а також пробковими запобіжниками. При перевірці пробкових запобіжників, що встановлені в шафі керування ліфтом та забезпечують захист ланцюгів живлення схеми, встановлена їх невідповідність вимогам ПТЕЕС Е2.9.б. Встановивши невідповідні запобіжники в шафі керування ліфтом відповідач таким чином порушив вимоги вищевказаних нормативних актів.

З вини відповідача позивачу нанесені матеріальні збитки на суму 43 965 гривень 85 коп. Сума збитків встановлена згідно з кошторисом на капітальний ремонт пасажирського ліфта П - 400/10, розробленим відповідачем в особі начальника ВТВ ВАТ Рівнеліфт п. М.Г.Закотія і затвердженого заступником голови правління ВАТ Рівнеліфт М.М.Пашкевичем.

До цього часу відповідач не виконав свої обов'язки за договором по ремонту ліфта, не відшкодував завдані збитки в грошовому еквіваленті. Претензію позивача від 25 квітня 2005 року він залишив без відповіді. Відразу після пожежі ліфта він своїми листами №38/б від 10.02.2004 року і № 34/6 від 10.02.2004 року в односторонньому порядку припинив дію договору № 142 і відмовився обслуговувати ліфт, який згорів по його ж вині.

Крім того, позивач в обгрунтування своїх вимог надав суду 01.09.2006 року письмові пояснення, які зводяться до того, що пожежа виникла внаслідок неналежного виконання договірних зобов’язань відповідачем. Вважає підпал ліфта неможливим.

Відповідач відкрите акціонерне товариство “Рівнеліфт” позов заперечує. Свої заперечення відповідач письмово обгрунтовує в відзиві на позовну заяву від 28.07.2006р. та в доповненнях до відзиву 28.08.2006р., 06.09.2006р.

Свої заперечення відповідач обгрунтовує тим, що згідно укладеного договору відповідач зобов'язувався виконувати роботи з технічного обслуговування ліфта та обладнання диспечиризації. Свої зобов'язання перед позивачем, відповідач виконав в повному об'ємі у відповідності до умов договору, про що свідчить технічний звіт № 7 від 08.01.2004р. А відтак, твердження позивача про те, що відповідач неналежним чином виконав умови договору, щодо технічного обслуговування ліфта не відповідають дійсності та є безпідставними, оскільки не грунтуються на наявних у справі доказах.

Вважає, що у своїх позовних вимогах позивач керується ст.ст.. 224-226 ГК України, що вказує на те, що спірні відносини виникли у сфері відшкодування збитків, які виникають внаслідок порушення господарських зобов'язань. Однак, жодного порушення умов Договору, укладеного між сторонами по справі зі сторони відповідача не наводить. За таких обставин не може йтися про відшкодування збитків внаслідок порушення господарських зобов'язань.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, господарський суд встановив.

06.02.2004р. на центральний пункт пожежного зв'язку надійшло повідомлення про пожежу в ліфтовій кабіні першого під'їзду житлового будинку ЖБК "Медпрацівник" за адресою м.Рівне вул. В.Дивізії, 9.

Внаслідок пожежі вогнем знищено: каркас ліфтової кабіни, роздвижні двері кабіни, ламіновані плити, направляючі рейси, троси всіх видів та їх кріплення до кабіни, електрокабелі, пульти управління, автоматика закривання та відкривання дверей.

Пошкоджено: вхідні двері житлової квартири №4, що належить гр.Волкову М.Ф., закопчено стіни та стелю в під'їзді та частково в квартирах мішканців житлового будинку. Нанесені пожежою матеріальні збитки становлять 13930 грн.

16.02.2004 року по факту пожежі в ліфтовій кабіні першого під'їзду житлового будинку за адресою м.Рівне, вул.В.Дивізії,9 була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

12.11.2004 року заступником прокурора м.Рівне юристом 1-го класу Циганом Ю.В. було винесено постанову про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, а матеріали по факту пожежі були направлені в УМНС в м.Рівне для організації проведення додаткової перевірки.

Додатковою перевіркою встановлено, що в кабіні ліфта було електричне освітлення (напруга 220В). Корпус люстри освітлення кабіни ліфта був змонтований у покритті ліфтової кабіни, куди були підведені струмопровідники напругою 220В. Також під час огляду місця пожежі та свідчень громадян Льомкіної З.І., Колітенкової О.І., Грищук В.І., Яковишиної Н.В. було встановлено, що осередок пожежі знаходився у верхній частині ліфтової кабіни (у покритті), на що вказують найбільші прогари конструкції ліфта та деформація металевих конструкцій корпусу ліфтової люстри для освітлення. Поряд з цим, в осередку пожежі було виявлено залишки електропроводів , кінці яких набули характерного заовалення округлої форми, що свідчить про коротке замикання електромережі, тому згідно технічного висновку щодо причини виникнення пожежі наданого Дослідно-випробувальною лабораторією УМНС України в Рівненській області причиною пожежі в ліфтовій кабіні першого під'їзду житлового будинку за адресою м.Рівне, вул. В.Дивізії,9 є коротке замикання електромережі внутрішнього освітлення люстри ліфта.

В зв’язку з цим постановою інспектора СДПЧ-1 м.Рівне від 25.11.2004р. відмовлено в порушенні кримінальної справи за фактом пожежі в ліфтовій кабіні.

Ухвалою господарського суду від 05 вересня 2006 року призначалась судова пожежно-технічна експертиза, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертом становились питання: чи можливе загорання кабіни ліфта пасажирського П-400/10, розміщеного в першому під’їзді житлового будинку за адресою м.Рівне, вул.В.Дивізії,9, від короткого замикання ланцюга освітлення кабіни ліфта? –яка причина виникнення пожежі кабіни ліфта?

Відповідно до висновків №12189 від 27.12.2007 року судової пожежно-технічної експертизи за поданими матеріалами неможливо встановити конкретну причину виникнення пожежі в кабіні ліфта. З технічної точки зору можливе загорання ліфта від аварійного режиму короткого замикання в електричному колі освітлення, при відсутності відповідного захисту даного кола, але з наданих матеріалів справи встановити це немає технічної можливості. Експертиза проводилась експертом за матеріалами справи, оскільки суд не повідомив чи збереглось місце пожежі та кабіна ліфта.

Судом встановлено, що на час вирішення спору ліфт не відновлений. Позивач суму збитків вирахував відповідно до кошторису.

Господарський суд не вбачає можливості проведення додаткової пожежно-технічної експертизи. Сторони не наполягають на її проведенні, мотивуючи відсутністю коштів. Крім того, як вбачається з комісійного акту обслуговуючого кооперативу “ Медпрацівник” 25.07.07 комісія в вищевказаному складі провела обстеження стану дверей шахти на всіх десяти поверхах під'їзду та на вхідних дверях машинного відділення. В результаті обстеження виявлено, що з 1 по 5, з 7 по 9 поверхи, та на дверях машинного відділення пломби зірвані. Зокрема, на першому поверсі створки дверей шахти в верхній частині не повністю закриті в зв’язку з їх деформацією. Після обстеження, на дверях де відсутні пломби проведено повторне їх пломбування.

Таким чином порушене збереження місця події (пожежі). З моменту виникнення пожежі минуло більше чотирьох років.

Давши оцінку поясненням сторін, доказам у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до умов підрядного договору № 142 на технічне обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації від 26 листопада 2003 року, укладеного між сторонами по справі, технологічного процесу технічного обслуговування та ремонту ліфтів відповідач здійснив у січні 2004 року технічне обслуговування ліфта позивача. Про проведення обслуговування, відсутність претензій щодо якості проведеного обслуговування свідчить сам факт відсутності претензій Позивача щодо якості виконаних робіт; технічний звіт № 7 від 08.01.04 року; акт-рахунок 142 здачі та прийомки робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації за січень 2004 року, факт перерахування коштів за виконані роботи.

Таким чином, твердження Позивача про те, що Відповідач неналежним чином виконав умови договору щодо технічного обслуговування ліфта не відповідають дійсності та є безпідставними, оскільки не грунтуються на наявних у справі доказах.

З матеріалів справи та експертного дослідження неможливо встановити конкретну причину виникнення пожежі в кабіні пасажирського ліфта П-400/10, розміщеного у першому під'їзді житлового будинку за адресою: м. Рівне вул. В.Дивізії, 9.

З технічної точки зору можливе загорання ліфта П-400/10 від аварійного режиму короткого замикання в електричному колі освітлення кабіни, при відсутності відповідного захисту даного кола, але з наданих матеріалів справи встановити це не має технічної можливості.

Згідно паспорту пасажирського ліфту, який є в матеріалах справи, встановлено, що даний пасажирський ліфт мав заводський номер (замовлення) №18658, дата випуску 1989 року. Даному пасажирському ліфту присвоєно реєстраційний номер Р-1300. 23.10.1990 року пасажирський ліфт № 18658 було встановлено за адресою: "город Ровно, улица Северньій, дома № 12" і підписано акт технічної готовності і приймання листа (аркуш 46 паспорту пасажирського ліфта).

В матеріалах справи відсутні фотографії та матеріали огляду місця події, які б підтверджували, що саме цей пасажирський ліфт, який має № 18658, встановлено за вказаною адресою.

Разом з тим в матеріалах справи наведені фотографії іншої кабіни пасажирського ліфта, аналогічної конструкції (а.с. 84 - 90). Заводський номер 18691 аналогічної кабіни пасажирського ліфта можна побачити на фото № 4 (а.с. 87).

В паспорті пасажирського ліфта приведена електрична схема з'єднань кабіни ліфта (див. аркуш 35 паспорту пасажирського ліфта). Згідно вказаної електричної схеми кабіни та розміщення електрообладнання можна кабіну ліфта умовно поділити на три зони.

Перша зона - кнопковий пост керування АК1, розміщений в середині ліфта на боковій внутрішній стінці кабіни пасажирського ліфта.

Друга зона —кола основного і аварійного освітлення та світильник з лампами розжарення, які розміщені в центрі стелі кабіни пасажирського ліфта (див. Фото 5 таблиці 3).

Третя зона - трифазний асинхронний електродвигун М2 приводу дверей кабіни та трифазне коло його живлення, розміщений на даху кабіни над верхніми створами дверей (див. Фото 1 таблиці 1).

Згідно технічного висновку щодо причин виникнення пожежі: м. Рівне, вул. Волинської Дивізії, 9, який є в справі по пожежі № 30, від 06.02.04р., що додається до матеріалів справи, вказано: "...встановлено, що осередок пожежі знаходився в верхній частині ліфтової кабіни (у покритті), на що вказують найбільші прогари конструкцій ліфта та деформація металевих конструкцій корпусу ліфтової люстри для освітлення".

Згідно пояснень Яковчишеної Наталії Василівни від 06.02.2004р, які є в матеріалах справи по пожежі № 30, від 06.02.04р., ліфтової шахти в житловому будинку за адресою:м. Рівне, вул.. В. Дивізії, 9, встановлено, що "...Злякавшись, ми шоковані нажали кнопку ліфта на 7-му поверсі. Коли відчинилися двері полум'я із ліфта линуло нам в очі. Те що ми побачили було жахливо. Із стелі ліфта в 5-тьох місцях капали розпечені краплі на підлогу ліфта. Підлога горіла в багатьох місцях".

Таким чином, згідно технічного висновку щодо причин виникнення пожежі, осередок пожежі знаходився в другій зоні, де розміщені кола основного і аварійного освітлення та світильник з лампами розжарення.

Трифазний асинхронний електродвигун М2 приводу дверей кабіни та трифазне коло його живлення, який розміщений на даху кабіни над верхніми створами дверей, на момент виникнення пожежі та під час її інтенсивної фази, знаходився в робочому стані, на що вказують покази Яковишиної Наталії Василівни, що після виклику ліфта на 7-й поверх, двері ліфта кабіни відчинились автоматично.

Таким чином третя зона, де був розміщений трифазний асинхронний електродвигун М2 приводу дверей кабіни та трифазне коло його живлення на момент виникнення пожежі, не мала аварійного режиму роботи електродвигуна проводу дверей кабіни і не причетна до виникнення пожежі.

Перша зона, де розміщений на боковій внутрішній стінці кабіни пасажирського ліфта кнопковий пост керування, також знаходилась на значній віддалі від осередку пожежі, тому не має підстав вважати, що кола керування кнопкового поста причетні до виникнення пожежі.

В матеріалах справи представлений фрагмент підключення основного і аварійного освітлення ліфта (електрична схема) (а.с. 81). Згідно даної схеми встановлено, що коло аварійного освітлення живиться від фази ЛЗ через запобіжник РШ. Коло основного освітлення живиться від фази Л2 через запобіжник РІЖ Кінці обох кіл під'єднані до корпусу кабіни (з'єднані з нульовим провідником). Таким чином, кола основного і аварійного освітлення, згідно наданої електричної схеми, одержують живлення від двох різних фаз (Л2 та ЛЗ), згідно загальноприйнятим правилам маркування силових кіл це фази В та С).

В протоколі № 1 перевірки стану ізоляції електрообладнання і електричних мереж ліфта (а.с. 74), який є в технічному звіті № 7 від 08.01.04 р. (а.с. 73), приведені результати вимірів опору ізоляції ланцюга освітлення кабіни (фази відносно нуля). Так в позиції № 24 " ланцюг освітлення кабіни (зворотня сторона а.с. 74) вказано, що опір ізоляції фази "А - 0" становить 600 Мом і зроблений висновок що: "Опори ізоляції ланцюгів силового та освітлення знаходяться в межах норми і в справному стані, відповідають ПБЕ ПБЕЕС".

Так як згідно електричної схеми підключення основного і аварійного освітлення ліфта (а.с. 81), кола основного і аварійного освітлення ліфта одержують живлення від двох різних фаз (відповідно В і С), можна зробити висновок, що дані наведені в протоколі № 1 перевірки стану ізоляції ланцюга освітлення кабіни (а.с. 74), не відповідають фактичній схемі живлення ланцюгів освітлення. Тобто, фактично, опір ізоляції ланцюгів основного і аварійного освітлення кабіни не вимірювався.

Згідно акту обстеження №6/21-03 (а.с. 15) від 26.03.2004р. державним інспектором з енергетичного нагляду Войцехівським П.С. проведено обстеження технічного стану пасажирського ліфта № Р-1300, який згорів під час пожежі 06.02.2004р. в під'їзді №1 будинку №9 по вул. В.Дивізії в м Рівне.

Встановлено, що "При перевірці пробкових запобіжників, що встановлені в шафі керування та забезпечують захист ланцюгів живлення схеми встановлено їх невідповідність вимогам ПТЕЕС, Є2.9.6".

При цьому не вказано, в яких саме колах виявлено цю не відповідність.

Згідно пояснень до фрагменту підключення основного та аварійного освітлення ліфта з фотографіями № 3 -7 (а.с. 83), за підписом Голови правління ВАТ "Рівне ліфт" В.Варжеля, стверджується, що "згідно інженерно-конструкторського рішення, заводом виготовлювачем ліфта. Всі електричні провода на даху кабіни захищені металевим рукавом з окольцюванням кінців металевого рукава. Зазначене інженерно-конструкторське рішення унеможливлює виникнення пожежі кабіни ліфта із-за короткого замикання проводів освітлення в середині металевого рукава".

При дослідженні наданих фотографій аналогічної кабіни пасажирського ліфта встановлено, що біля електродвигуна приводу дверей кабіни ліфта на даху кабіни лежить незахищений кабель (без металорукава) з приєднаним кнопковим постом (Фото 1 таблиці 1). Згідно схеми електрична схема з'єднань кабіни ліфта (див. аркуш 35 паспорту пасажирського ліфта), яка приведена в паспорті пасажирського ліфта, такий кнопковий пост не повинен бути підключений. Ймовірно, що цей кнопковий пост підключений працівниками "Рівнеліфт " для місцевого керування відкриттям дверей.

Так на верхній зовнішній частині кабіни ліфта (Фото 2 таблиці 1 та фото 4, а.с. 87) чітко видно, що декілька проводів, які під'єднані до корпусу кабіни ліфта також не захищені метало рукавами. Крім того в напрямку до світильника прокладена полівініхлоридна трубка без металорукава. Визначити, чи є в даній трубці проводи, і яке призначення вказаних проводів тільки за наданою фотографією технічно не можливо.

Слід відмітити, що в самому світильнику (Фото 4 таблиці 1 та фото 7, а.с. 90) також видно незахищені проводи. Причому знаходяться вони надто близько від встановлених ламп розжарення освітлення кабіни ліфта.

Згідно п.5.1.12 "Правил пожежної безпеки в Україні" [6]: "Відстань між світильниками з лампами розжарення та предметами (будівельними конструкціями) з горючих матеріалів, за винятком груп Г1, Г2, повинна бути не менше таких значень: номінальна потужність 100 Вт - мінімальна відстань 0,5м.

Таким чином за результатами досліджень можна зробити висновок, що не всі проводи кіл освітлення аналогічної кабіни пасажирського ліфта захищені металорукавами. З іншої сторони, не можна стверджувати, що саме в кабіні ліфта, в якому виникла пожежа, аналогічні проводи також: були прокладені без металорукавів.

Згідно технічного висновку щодо причин виникнення пожежі: м. Рівне, вул. Волинської Дивізії, 9, який є в справі по пожежі № 30, від 06.02.04р., що додається до матеріалів справи, вказано: "...Поряд з осередком пожежі було виявлено залишки проводів, кінці яких набули характерного завалення округлої форми, що свідчить про коротке замикання електромережі".

Слід відмітити, що сліди короткого замикання на залишках проводів виявлялись спеціалістами МЧС лише візуально. Вказані проводи не були вилучені для подальших досліджень. Тому за вказаним висновком не можливо ні спростувати, ні підтвердити причетність оплавлень проводів до виникнення пожежі.

Узагальнюючи та аналізуючи наведені вище результати дослідження, суд погоджується з висновком, що загорання кабіни пасажирського ліфта П-400/10, розміщеного у першому під'їзді житлового будинку за адресою: м.Рівне вул. В. Дивізії, 9, від короткого замикання ланцюга освітлення кабіни ліфта можливе, однак не доведене матервалами справи .

Згідно технічного висновку щодо причин виникнення пожежі: м. Рівне, вул. Волинської Дивізії, 9, який є в справі по пожежі № 30, від 06.02.04р., що додається до матеріалів справи, розглядалися дві версії пожежі: "При розгляді було висунуто дві можливі версії про причину пожежі: - занесення стороннього джерела запалювання з ознаками спеціальної підготовки події; - коротке замикання електроустановок споживачів". При розгляді першої версії зроблено висновок: "Ймовірність занесення стороннього джерела запалювання з ознаками спеціальної підготовки події виключається".

При розгляді другої версії встановлено: "Під час огляду місця події було встановлено, що в кабіні ліфта було електричне освітлення (напруга 220 В). Корпус люстри освітлення кабіни ліфта був змонтований у покритті ліфтової кабіни, куди були підведені струмопровідними напругою 220 В. Також під час огляду місця пожежі та свідчень (пояснень гр. Льомкіної З.І., Колітенкової О.І., Грищук В.І., Яковчишеної Н.В.) встановлено, що осередок пожежі знаходився у верхній частині ліфтової кабіни (у покритті), на що вказують найбільші прогари конструкцій ліфта та деформація металевих конструкцій корпусу ліфтової люстри для освітлення. Поряд з осередком пожежі було виявлено залишки проводів, кінці яких набули характерного завалення округлої форми, що свідчить про коротке замикання електромережі" Враховуючи вище вказане, коротке замикання електромережі внутрішнього освітлення люстри ліфта було причиною виникнення пожежі".

Експерт зазначає, що згідно існуючої методики, проводи які мають характерні оплавлення від короткого замикання повинні досліджуватись металографічними методами і тільки за результатами досліджень робиться висновок про первинність або вторинність короткого замикання. Лише після одержання вище вказаних результаті досліджень можна зробити висновок про причетність або не причетність електропроводки до виникнення пожежі.

В справі по пожежі № 30, від 06.02.04р., яка є в окремим додатком до матеріалів справи, згідно протоколу огляду місця події від 06.02.2006 р., складеного слідчим СВ Рівненського МВ УМВС капітаном міліції Фесок В. А., встановлено, що "...Проводилось фотографування фотоапаратом "Зенит", фотоплівка 100 од. ГОСТ, фотоспалах". Але в матеріалах справи відсутні будь-які фотографії пасажирського ліфту, в якому виникла пожежа.

Згідно пояснень Яковчишеної Наталії Василівни від 06.02.2004р, які є в матеріалах справи по пожежі № ЗО, від 06.02.04р., ліфтової шахти в житловому будинку за адресою:м. Рівне, вул.. В. Дивізії, 9, встановлено, що "...Злякавшись, ми шоковані нажали кнопку ліфта на 7-му поверсі. Коли відчинилися двері полум'я із ліфта линуло нам в очі. Те що ми побачили було жахливо. Із стелі ліфта в 5-тьох місцях капали розпечені краплі на підлогу ліфта. Підлога горіла в багатьох місцях".

В зв'язку з тим, що в конструкції кабіни не передбачено застосування горючих матеріалів, можна зробити висновок, що, ймовірно, плафон світильника був зроблений з оргскла або полістиролу. Вказані матеріали згідно відносяться до горючих матеріалів. Характер горіння таких матеріалів супроводжується падінням розпечених крапель (Фото 6 таблиці 3), що співпадає з показами гр. Яковчишеної Н. В.При огляді місця події спеціалістами МНС не були вилучені залишки плафону світильника, тому встановити горючість плафону за матеріалами справи не має можливості.

Таким чином, господарським судом не встановлено причинного зв’язку між збитками завданими пожежею та неналежним виконання відповідачем договірних зобов’язань на технічне обслуговування ліфтів. Більше того, матеріалами справи не доведено неналежне виконання відповідачем договірних зобов’язань.

Клопотання позивача від 17 березня 2008 року про виклик до суду для дачі письмових пояснень представника пожежної частини №1, щодо причин пожежі ліфта, не підлягає задоволенню, оскільки клопотання заявлено після закінчення розгляду справи.

Керуючись ст. ст.82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Суддя

підписано "18" березня 2008 р.