ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" січня 2008 р. Справа № 15/04

за позовом Відкрите акціонерне товариство "Рівненська друкарня"

до відповідача Приватне підприємство "Експертно-консалтингова фірма "Приватна справа"

про визнання права власності

Суддя Коломис В. В.

Секретар судового засідання Михалевська Л.В.

Представники:

Від позивача : Давидюк М.М.(дов. у справі)

Від відповідача : Недашківська К.М.(дов.у справі)

Сторонам роз"яснено їх права та обов"язки у відповідності до ст.ст.20, 22 ГПК України

СУТЬ СПОРУ:Позивач –ВАТ «Рівненська друкарня»звернувся до господарського суду з позовом, відповідно з яким просить суд визнати за ним право власності на об’єкт нерухомості –лабораторно-побутовий корпус, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 10.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати за Відкритим акціонерним товариством «Рівненська друкарня» право власності на частину приміщень лабораторно-побутового корпусу (далі, - ЛПК), який знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 10, а саме:

- приміщення п’ятого поверху ЛПК загальною площею 437,2 метрів квадратних;

- сходові марші правої частини ЛПК (від 1-го по 5-й поверхи, та вихід на дах) і сходовий марш лівої частини ЛПК (між 4-м та 5-м поверхами).

Відповідно до ст.22 ГПК України, позивач має право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Відтак, подана позивачем заява про уточнення позовних вимог підлягає до розгляду.

При цьому, як на підставу своїх вимог, позивач посилається, зокрема, на те, що 13 грудня 2007 року між ним та ПП ЕКФ «Приватна справа»було укладено договір № 1/13/12 на проведення незалежної оцінки майна (нежитлового приміщення –лабораторно-побутового корпусу) в м. Рівне по вул. Київській, 10, частина якого є предметом визнання права власності.

На виконання п.3.1 даного договору позивач в той же день передав відповідачу всю необхідну документацію, яка ідентифікує об’єкт оцінки, його фізичні та якісні характеристики, а також право власності для проведення ПП ЕКФ «Приватна справа»робіт з незалежної оцінки лабораторно-побутового корпусу по вул. Київській, 10 в м. Рівне.

Однак, як зазначив позивач, після укладення вищезазначеного правочину, відповідач повідомив його про неможливість проведення незалежної оцінки, оскільки надані товариством документи викликали у відповідача сумніви щодо наявності права власності у позивача на частину лабораторно-побутового корпусу площею 500,8 кв.м., що і стало причиною призупинення робіт з незалежної оцінки даного об’єкту.

На думку позивача, невизнання відповідачем права власності ВАТ «Рівненська друкарня» на частину лабораторно-побутового корпусу порушує право власності позивача і є підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного права власності у відповідності зі ст.392 ЦК України, чим він і скористався.

Відповідач відзиву на позов не надав. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та безпідставним. Свої заперечення проти позову мотивує тим, що згідно Акту розмежування приміщень від 20.03.2001 року, складеного між позивачем та Управлінням у справах преси та інформації, останньому належить на правах власності частина приміщень на п’ятому поверсі, загальною площею 285,00 метрів квадратних та сходові марші правої частини ЛПК (від 1-го по 5-й поверхи, та вихід на дах) і сходовий марш лівої частини ЛПК (між 4-м та 5-м поверхами), загальною площею 217,2 квадратних метрів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об’єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

13 грудня 2007 року між сторонами у справі був укладений договір № 1/13/12 на проведення незалежної оцінки майна (лабораторно-побутового корпусу) в м.Рівне по вул. Київській, 10, на виконання умов якого позивачем було надано відповідачу всі існуючі документи на дану будівлю.

Однак, 13.12.2007 року ПП ЕКФ «Приватна справа»було призупинено проведення експертної оцінки об’єкта в зв’язку з тим, що у відповідача на підставі Акту розмежування приміщень від 20 березня 2003 року, складеного між ВАТ «Рівненська друкарня»та Управлінням у справах преси та інформації Рівненської обласної державної адміністрації, виникли сумніви щодо наявності у позивача права власності на частину лабораторно-побутового корпусу, а саме:

- приміщення на п’ятому поверсі ЛПК загальною площею 285,0 метрів квадратних;

-          сходові марші правої частини ЛПК (від 1-го по 5-й поверхи, та вихід на дах) і сходовий марш лівої частини ЛПК (між 4-м та 5-м поверхами).

Натомість суд з такими доводами і, власне, діями відповідача погодитись не може з огляду на таке.

Відкрите акціонерне товариство "Рівненська друкарня" було створене в 1996 році згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 11 березня 1996 року № 257 на базі майна організації орендарів "Рівненська друкарня" та державної частки майна Рівненської друкарні. Даним наказом було затверджено Статут ВАТ «Рівненська друкарня»та План приватизації орендного підприємства «Рівненська друкарня».

Відповідно до Плану приватизації, до статутного фонду товариства було передано майно: виробничий корпус друкарні та частина лабораторно-побутового корпусу друкарні. Окремо, в п.5.1. Плану приватизації зазначено про безоплатну передачу трудовому колективу приміщення медпункту та їдальні, що вбудовані у лабораторно-побутовий корпус, а в п.3.9. вказано вичерпний перелік майна, яке не підлягає приватизації, а саме: спецоб’єкт цивільної оборони.

14 березня 2001 р. наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області «Про передачу нерухомого майна у власність відкритому акціонерному товариству «Рівненська друкарня»№ 94 відповідно до Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом ФДМ України від 22.07.1998 року № 1450, підтверджено право власності ВАТ «Рівненська друкарня»на нерухоме майно. В п. 1 даного наказу зазначено про передачу нерухомого майна у власність ВАТ "Рівненська друкарня" згідно переліку, що є додатком до наказу.

У Переліку нерухомого майна, що передається до статутного фонду ВАТ «Рівненська друкарня»зазначено, що згідно з наказом про створення ВАТ «Рівненська друкарня»від 11.03.1996 р. № 257 Регіональне відділення ФДМ України по Рівненській області передає таке нерухоме майно: виробничий корпус друкарні і лабораторно-побутовий корпус друкарні, розташовані за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 10. Причому, ні наказ № 94 від 14.03.2001 р., ні Перелік не містять жодних застережень про будь-які обмеження стосовно нерухомого майна, яке передано у власність позивача чи частини приміщень, зокрема щодо:

- приміщення п’ятого поверху ЛПК загальною площею 437,2 метрів квадратних;

- сходових маршів правої частини ЛПК (від 1-го по 5-й поверхи, та вихід на дах) і сходовий марш лівої частини ЛПК (між 4-м та 5-м поверхами).

20 листопада 2003р. Регіональним відділення Фонду державного майна по Рівненській області було видано наказ за № 385 про скасування наказу від 14 березня 2001 р. № 94 “Про передачу нерухомого майна у власність ВАТ “Рівненська друкарня”. Рішенням господарського суду Рівненської області у справі №14/144 від 10.09.2004 р., яке набрало законної сили 13.01.2005 р. згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду, даний наказ визнано недійсним. При цьому, рішенням Господарського суду Рівненської області в справі № 14/144 встановлено, що право власності на майно (лабораторно-побутовий комплекс) було набуте ВАТ «Рівненська друкарня»в межах чинного законодавства України (сторінка –3, абзац 2 рішення). В наказі про передачу майна ВАТ «Рівненська друкарня»не вказано, що лабораторно-побутовий комплекс передається не в цілому, чи за виключенням якогось майна. ФДМ не довів, що він передав ВАТ «Рівненська друкарня»не весь лабораторно -побутовий корпус (сторінка –3, абзац, 5, 6 рішення).

31 січня 2005 року Регіональне відділення ФДМ України по Рівненській області видало наказ № 12, яким внесло зміни до наказу № 94 від 14.03.2001 р., згідно яких було змінено п.1 наказу № 94, а саме –зазначено, що у власність ВАТ “Рівненська друкарня” передається нерухоме майно, за винятком «приміщення їдальні, вбудованої в лабораторно-побутовому корпусі; медпункту, вбудованого в лабораторно-побутовому корпусі, об’єкту цивільної оборони”.

Рішенням господарського суду Рівненської області у справі № 7/381 від 09.02.2005 р., яке набрало законної сили 22-30.06.2005 року згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду, даний наказ також визнано недійсним. Однак, навіть незважаючи на це, у жодному із скасованих наказів РВ ФДМ України по Рівненській області в перелік приміщень, що не передаються у власність позивачу, спірні приміщення, а саме: приміщення п’ятого поверху ЛПК та сходові марші не включались. Крім того, Постановою Львівського апеляційного господарського суду в справі № 7/381 встановлено, що ВАТ «Рівненська друкарня»належить на праві власності все майно зазначене в плані приватизації. Спірне майно (приміщення їдальні та медпункту) до переліку об’єктів, що не підлягають приватизації не включено. (сторінка –3, абз. 4, 5 постанови). Наказ № 94 від 14.03.2001 р. «Про передачу нерухомого майна у власність ВАТ «Рівненська Друкарня»»не містить застережень щодо будь-яких обмежень відносно майна, що передано у власність ВАТ «Рівненська друкарня», зокрема щодо вбудованих приміщень в лабораторно-побутовому корпусі (сторінка 3-4, абз. 8).

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів.

За таких обставин, на даний час існує лише один законний наказ «Про передачу нерухомого майна у власність ВАТ «Рівненська друкарня»»№ 94 від 14.03.2001 року, згідно якого будівля лабораторно-побутового корпусу, що розташована по вул. Київській, 10 у м. Рівне передана у власність позивача в цілому –без застережень щодо будь-яких обмежень відносно майна, переданого у власність ВАТ «Рівненська друкарня».

Згідно ст. 21 Закону України «Про власність» (чинного на той момент), підставами виникненням колективної власності є, зокрема, викуп колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства; безоплатна передача майна державного підприємства у власність трудового колективу.

Відповідно до ст.338 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі наказу РВ ФДМ України по Рівненській області № 94 від 14.03.2001 року Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації позивачу було видано реєстраційне посвідчення від 19.03.2001 року, згідно якого останньому належить право власності на нерухоме майно по вул. Київській, 10 в м. Рівне в цілому.

20.03.2001 року ВАТ «Рівненська друкарня»та Управлінням у справах преси та інформації Рівненської обласної державної адміністрації (надалі «УСПІ») було складено акт розмежування приміщень, відповідно до якого в оперативному управлінні «УСПІ»перебуває приміщення загальною площею 500,8 кв. м., а саме: приміщення на п’ятому поверсі ЛПК загальною площею 285,0 метрів квадратних; приміщення на першому поверсі ЛПК загальною площею 73,0 квадратних метрів; сходові марші правої частини ЛПК (від 1-го по 5-й поверхи, та вихід на дах) і сходовий марш лівої частини ЛПК (між 4-м та 5-м поверхами), загальною площею 217,2 квадратних метрів.

Статтею ст.4 Закону України „Про власність”(чинного на момент складення Акту), передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно п.8 Акту розмежування приміщень від 20.03.2001 р., даний акт не є документом цивільно-правового характеру в частині відчуження приміщень і не приймається як господарська операція.

Крім того, вказаний акт не можна розцінювати як відмову позивача від частини нерухомого майна.

Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі —Положення), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 6/5 від 28.01.2003 право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном, підлягає обов’язковій реєстрації прав. Державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Однак, як вбачається з витягу №7861676 від 25.07.2005 р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»ВАТ «Рівненська друкарня»не реєструвало у державному реєстрі запис про відмову від права власності на будь-які приміщення лабораторно-побутового корпусу на користь «УСПІ».

Крім того, Акт розмежування приміщень від 20.03.2001 року не є правовстановлювальним документом, який підтверджує право власності чи на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна.

Згідно з ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Пунктом 2.1. Тимчасового Положення встановлено, що для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Відповідно до вичерпного Переліку правостановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна», що є додатком №1 до Тимчасового Положення, такий документ як акт розмежування приміщень не є правовстановлювальним документом, оскільки відсутній в цьому переліку.

Натомість, згідно п.15 даного Переліку накази засновників відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), з додатком - переліком об’єктів нерухомого майна про передачу у власність цих об’єктів акціонерним товариствам є правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна.

27.06.2003 року КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» на підставі наказу РВ ФДМ України по Рівненській області № 94 з переліком майна, переданого до статутного фонду від 14.03.2001 р. провело реєстрацію права власності позивача на будівлю лабораторно-побутового корпусу по вул. Київській 10, в м. Рівне, про що видало витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.06.2003 р. № 880246.

Згодом, 25.07.2005 року КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» підтвердило право власності позивача на будівлю лабораторно-побутового корпусу по вул. Київській 10, в м. Рівне вцілому (частка 1/1), про що видало витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.07.2005 р. № 7861676.

У відповідності до п.3.8 Положення єдиним документом, що підтверджує право власності на нерухоме майно є витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який є невід’ємною частиною правовстановлювального документа.

Крім того, варто зазначити, що документи, які підтверджують право власності ВАТ «Рівненська друкарня»на лабораторно-побутовий корпус, а отже, і на приміщення п"ятого поверху ЛПК, площею 437,2 кв.м. та сходові марші правої частини ЛПК (від 1-го по 5-й поверхи, та вихід на дах) і сходовий марш лівої частини ЛПК (між 4-м та 5-м поверхами), були видані бюро технічної інвентаризації значно пізніше дати складення Акту розмежування приміщень, що ще раз доводить відсутність прав власності в Управління у справах преси та інформації Рівненської облдержадміністрації на частину лабораторно-побутового корпусу по вул. Київській, 10 в м. Рівне, - приміщення п’ятого поверху та сходові марші, зазначені вище.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання цього права.

Згідно ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на це, Акт розмежування приміщень не може бути прийнятий судом як доказ, що підтверджує право власності «УСПІ»на частину приміщень ЛПК (приміщень 5 поверху ЛПК та сходові марші, зазначені в Акті), адже право власності на нерухоме майно може бути підтверджено лише правовстановлювальними документами.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Натомість, доводи відповідача в обґрунтування своїх заперечень спростовуються викладеним вище і не ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому відхиляються судом.

Враховуючи все вищевикладене, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позову, і, відповідно, визнання права власності за позивачем на частину приміщень лабораторно-побутового корпусу, що знаходиться по вул. Київській, 10 в м. Рівне, а саме: приміщень п’ятого поверху даного корпусу та сходові марші правої частини ЛПК (від 1-го по 5-й поверхи та вихід на дах) і сходовий марш лівої частини ЛПК (між 4-м та 5-м поверхами).

Судові витрати, передбачені ст.44 ГПК України і понесені позивачем в зв'язку з зверненням до суду за захистом порушеного права за його згодою лишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за Відкритим акціонерним товариством «Рівненська друкарня» м.Рівне право власності на частину лабораторно-побутового корпусу, а саме: приміщення на п’ятому поверсі лабораторно-побутового корпусу загальною площею 437,2 кв.м. та сходові марші правої частини лабораторно-побутового корпусу (від 1-го по 5-й поверхи та вихід на дах) і сходовий марш лівої частини (між 4-м та 5-м поверхами).

Суддя Коломис В. В.

підписано "14" січня 2008 р.