СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 лютого 2008 року

Справа № 2-27/10993-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився (Управління Пенсійного фонду України в місті Саки Автономної Республіки Крим);

відповідача: Яринкіна Ілона Вячеславівна (Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань);

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Саки Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 26 листопада 2007 року по справі № 2-27/10993-2007А

за позовом           Управління Пенсійного фонду України в місті Саки Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 41,Саки,96500)

до           Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Саки (вул. Курортна, 4,Саки,96500)

про зобов'язання до вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2007 року по справі № 2-27/10993-2007А управлінню Пенсійного фонду України в м. Саки відмовлено в задоволенні позовних вимог до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Саки про зобов’язання до вчинення певних дій.

Не погодившись з вказаною постановою суду, Управління Пенсійного фонду України в м. Саки АР Крим звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, котрим задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, котрі регулюють спірні правовідносини.

18 лютого 2008 року на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло заперечення на апеляційну скаргу позивача по справі, в якому відповідач просить залишити постанову господарського суду АР Крим без змін, а апеляційну скаргу Управління ПФУ в м. Саки –без задоволення.

Розпорядженням Заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від 21 лютого 2008 року суддю Прокопанич Г.К. у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі замінено на суддю Ткаченка М.І.

В судове засідання, яке відбулося 21 лютого 2008 року, представник позивача не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав з підстав, зазначених у запереченні.

Судова колегія, враховуючи вимоги п. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника позивача, оскільки він не надіслав судовій колегії доказів про наявність поважних причин неявки у судове засідання, а крім того, його явку не визнано обов’язковою.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне.

Управління Пенсійного фонду України в м. Саки звернулося до господарського суду АР Крим з позовом, з врахуванням уточнення позовних вимог, про визнання неправомірною відмови відповідача відшкодувати суми витрат на виплату і доставку пенсій по інвалідності в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання і пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Також позивач просив суд зобов’язати відповідача прийняти до відшкодування суму не відшкодованих витрат на виплату і доставку пенсій по інвалідності в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання і пенсії у зв’язку з втратою годувальник, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в розмірі 52108,31 грн. шляхом включення до акту щомісячної звірки витрат по особистих справах потерпілих , яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання і пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Таким чином, спір між органами цільових страхових фондів виник щодо розрахунків у зв’язку з витрачанням коштів цих фондів відповідно до покладених на них завдань.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Обраний позивачем спосіб захисту –зобов’язання відповідача прийняти до відшкодування суму шляхом включення до акту щомісячної звірки витрат, судова колегія вважає частково таким, що не відповідає змісту прав Управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 04 березня 2003 р. № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору. Тобто задоволення вказаних позовних вимог не вирішує спір по суті. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 березня 2007 року.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що підпунктами "г" і "д" пункту 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" №1105-ХІV від 23.09.1999, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону "Про страхові тарифи на страхування від нещасного випадку" №2272-ІІІ від 22.02.2001 Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України і Правління ФССНВВПЗ №5-4/4 от 04.03.2003 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за № 376/7697 від 16.05.2003.

В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (пункт 5). Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків України (пункт 6). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7). Таким чином, у зазначеному Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків України та Пенсійним фондом України, незалежно від того чи є предметом спору стягнення понесених витрат у зв’язку з виплатою пенсій чи спонукання до прийняття до відшкодування сум понесених витрат.

Що ж до витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснених з 1 квітня 2001 року до введення в дію Порядку відшкодування витрат, то пунктом 3 постанови правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків № 5-4/4 від 04.03.2003 року передбачено, що Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинні розробити механізм узгодження цих витрат та провести відповідні розрахунки на тому ж рівні, тобто на централізованому рівні. Цієї позиції підтримується у своїх постановах також Верховний Суд України №04/546 від 30.11.2004 у справі №18-62 та від 20.03.2007 року.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, управління в своїй діяльності керується, зокрема, постановами правління Пенсійного фонду України.

На момент постановки судового рішення Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України і Правління ФССНВВПЗ №5-4/4 от 04.03.2003 не змінено і відшкодування затрат проводиться на централізованому рівні. Такі розрахунки, як зазначено вище, здійснюються на підставі актів звірок витрат по особових справах потерпілих, тобто не за документами, що є у підприємств-страхувальників, а по особових справах, які є у страховика –Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України.

Таким чином, у разі відсутності в Фонді соцстрахування особових справ вказаних осіб, він, як вірно зазначив суд першої інстанції, не має правових підстав для відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатами пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Крім цього, відповідно статті 19 Конституції України органи державної влади, їхні посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Посилання апелянта на Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в області пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року при обґрунтуванні вимог про відшкодування за період з 01.07.2005 р. по 01.07.2007 р. виплачених пенсій по інвалідності від каліцтва потерпілим від нещасних випадків на виробництві, які мали місце на території колишнього Радянського Союзу і призначені іноземними державами: на території Росії громадянам Долинському В. Б., Самченко В. Ф., Белицькому М. В., Белоног А. Ф., Хацкилову В. Ф., Керничанському В. В., Бочкарьову А. В., Пасічнику О. А.; та на території Латвії –Шекмар А. І. є неправомірними. Дана угода не ратифікована в установленому порядку, тому згідно зі статтею 9 Конституції України не підлягає застосуванню.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду прийнято без порушень і при правильному застосуванні норм матеріального права, викладені в рішенні суду висновки відповідають обставинам справи, інших підстав для скасування (зміни) рішення місцевого господарського суду також немає.

Керуючись статтями 24, 195, 196, 198 (частина 1 пункт 1), 200, 205 (частина 1 пункт 1), 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Саки залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.11.2007 року у справі № 2-27/10993-2007А залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в місячний термін.

Головуючий суддя

Судді