ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 р.

№ 36/26

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

відповідача

не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ"

на постанову

від 30.07.2007 року Донецького апеляційного господарського суду

у справі

№ 36/26 господарського суду Донецької області

за позовом

Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в інтересах Виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа"

до

Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ"

про

стягнення 11108,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в інтересах Виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню у розмірі 7035, 59 грн., пені у розмірі 4015,26 грн., інфляційних у розмірі 67,53 грн. та 3% річних у розмірі 21,51 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.06.2007 року, з урахуванням уточнень позовних вимог та часткового перерахування боргу 29.05.2007 року, позов задоволений частково, стягнуто з Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" на користь Виробничої одиниці "Слов'янськтепломережа" Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" основного боргу у сумі 6 352, 68 грн., суму інфляції - 53,71 грн., 3% річних у сумі 19,61 грн., пеню у сумі 186,27 грн., державне мито у сумі 72,95 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 77,27 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

За апеляційною скаргою Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2007 року залишене без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись із прийнятими судовими актами, Приватне підприємство "Торгівельне підприємство "АРАМ" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2007 року.

Заявник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд невірно застосував частину 4 статті 181 Господарського кодексу України, тоді як повинні бути застосовані частини 5, 7 вказаної статті.

Крім того, відповідач вважає, що спірний договір є неукладеним, оскільки він був підписаний із протоколом розбіжностей.

Заслухавши суддю –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є стягнення боргу за надані послуги по теплопостачанню.

Судами при розгляді справи встановлено, що між сторонами було укладено договір від 01.01.2005 року №339 згідно з пунктом 1.2 якого позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію для всіх об'єктів загальною площею 199,5 кв.м., а відповідач зобов'язався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Цим же пунктом передбачено, що в залежності від тарифів на енергоносії (газ, електроенергію, воду) тариф може змінюватися у більшу чи меншу сторону.

Пункти 6.1, 6.2 зазначеного договору передбачають, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 1.5 договору передбачена межа балансової належності - приміщення є вбудованим у житловий будинок № 10 по вул. Шевченко у м. Слов'янську, межею балансового розмежування теплових мереж між позивачем та власником будівлі є зовнішній зріз будівлі.

Позивач на виконання умов договору надав послуги з теплопостачання будинку № 10 по вул. Шевченко у м. Слов'янську у період з 18.10.2006 року по 01.04.2007 року, що підтверджується актом від 18.10.2006 року, який був підписаний позивачем та житлово - експлуатаційною організацією Приватним підприємством "Навігатор" на підставі того, що він є балансоутримувачем будинку.

Рішенням виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006 року №529 погоджені з 01.09.2006 року тарифи на послуги з теплопостачання та тарифи на послуги по гарячому водопостачанню, що надаються підприємством "Донецьктеплокомуненерго" для бюджетних установ, організацій та інших споживачів, розташованим на території міста, згідно з додатком №1.

Відповідно додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Слов’янської міської ради від 28.08.2006 року № 529 для підприємства відповідача встановлений тариф на послуги з теплопостачання в сумі 7,10 грн. за 1 кв.м. загальної площі без урахування ПДВ та 8, 52грн. за 1 кв.м загальної площі з урахуванням ПДВ, за 1Гкал – 230, 24 грн. без урахування ПДВ та 276, 29 грн. з урахуванням ПДВ, за 1 куб.м. гарячої води –13,80грн. без урахування ПДВ та 16, 56 грн. з урахуванням ПДВ.

Листом № 09/4737 від 08.09.2006 року позивач згідно пункту 4.2.3 договору повідомив відповідача про те, що згідно Постанови НКРЕ від 08.06.2006 року №736 "Про підвищення тарифів на природний газ для підприємств комунальної теплоенергетики" з 5 жовтня вводяться нові тарифи на послуги теплопостачання.

Для оплати наданих послуг теплопостачання позивач виставив рахунки № 339 за жовтень 2006 року на суму 767,63 грн., за листопад 2006 року на суму 1699,74 грн., за грудень 2006 року на суму 1699,74 грн., за січень 2007 року на суму 1699,74 грн., за лютий 2007 року на суму 1699,74 грн., за березень 2007 року на суму 1699,74 грн., а всього на суму 9266, 33 грн., які відповідачем були отримані, про що свідчить підпис представників відповідача на вказаних рахунках.

Однак взяті на себе договірні зобов’язання відповідач виконав частково, надані позивачем послуги оплатив в сумі 2230,74 грн.

Після пред’явлення позову відповідач також частково перерахував позивачу у рахунок погашення основного боргу 682, 91 грн., що підтверджено квитанцією №507 від 29.05.2007 року.

Таким чином, судами встановлено, що на дату прийняття рішення судом першої інстанції заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з теплопостачання склала 6352, 68грн., в зв'язку з чим дійшли висновку, що свої зобов'язання за договором від 01.01.2005 року №339 із змінами та доповненнями до нього не виконав, що є порушенням приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України та задовольнили позовні вимоги про стягнення суми основного боргу та застосування відповідальності.

Заперечення відповідача, викладені у касаційній скарзі касаційна інстанція не приймає, до уваги, оскільки, як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій 21.02.2005 року позивач направив відповідачу два екземпляри договору № 339 на теплопостачання, два доповнення по два екземпляри та зміни до договору, які відповідачем були отримані 24.02.2005 року, що не заперечує відповідач, тому як отримання цих документів підтверджені підписом представника відповідача на супровідному листі позивача № 09/653 від 21.02.2005 року.

Судами встановлено, що доказів направлення позивачу листа від 28.02.2005 року №12 з протоколом розбіжностей до вказаного договору відповідач не надав.

Протокол розбіжностей, отриманий позивачем 16.05.2005 року за вхідним №1008 (а.с. 76-78) судами не прийнятий до уваги, оскільки частина 4 статті 181 Господарського кодексу України передбачає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що господарські суди в порядку статті 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили, встановили та надали юридичну оцінку наданим сторонами доказам та дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Заперечення відповідача в частині того, що договір є неукладеним касаційна інстанція не приймає до уваги, оскільки відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Судами встановлено, що обидві сторони здійснили дії по виконанню договору.

Решта тверджень заявника про порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення та постанови апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2007 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2007 року у справі № 36/26 господарського суду Донецької області залишити без змін.

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Торгівельне підприємство "АРАМ" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і                                                                                           Н. Волковицька

Л. Рогач