ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"12" лютого 2008 р.

Справа № 14/36/07

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Картере В.І.

суддів:                              Жекова В.І.,
Пироговського В.Т.

при секретарі судового засідання
-Толок В.В.

за участю представників:

від прокуратури - не з'явився, належним
чином повідомлений,

від ДПІ у Ленінському районі м.
Миколаєва - Чуприна А.М.;

від УПФУ у Ленінському районі м.
Миколаєва - не з'явився, належним чином повідомлений;

від ТОВ «Автоцентр Миколаїв»-
Смородінов І.П.,

від ВАТ по виробництву продовольчих
товарів «Нектар»- Дуднікова Н.Г.

від ПП фірми «Игдем»- Скалов С.Ю.,
Калаянов В.І.

від ТОВ «Український промисловий
банк»- не з'явився, належним чином повідомлений

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства фірми «Игдем»

на ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 07.12.2007р. про відмову у розгляді заяви ППФ „Игдем”
про заміну способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного
господарського суду від 24.07.2007р.

по справі №14/36/07

за позовом
Прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі ДПІ у Ленінському
районі м. Миколаєва і УПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва,

а також
третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ТОВ «Автоцентр
Миколаїв»

до:

- Відкритого акціонерного товариства
по виробництву продовольчих товарів «Нектар»;

- Приватного підприємства фірми
«Игдем»;

за участю
третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача -ТОВ «Український промисловий банк»

про визнання договору
купівлі-продажу недійсним

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007р. перший заступник
Прокурора Миколаївської області звернувся в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва (далі -ДПІ) та
Управління пенсійного фонду у Ленінському районі м. Миколаєва (далі -УПФУ) до
господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, у якій просив
визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлових
будівель за адресою: АДРЕСА_1, від 06.12.2006р., укладений між ліквідатором
Відкритого акціонерного товариства по виробництву продовольчих товарів “Нектар”
(далі -Товариство) та Приватним підприємством Фірма “Игдем” (далі
-Підприємство), а також зобов'язати Підприємство повернути Товариству нежитлові
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, а Товариство повернути Підприємству
2750000,00грн.

У лютому 2007р. ТОВ «Автоцентр
Миколаїв»звернулося до господарського суду м. Миколаєва з позовною заявою, у
якій просило допустити його до участі у справі у якості третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та визнати недійсним договір
купівлі-продажу нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1, від 06.12.2006р.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 05.04.2007р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.07.2007р. рішення господарського суду Миколаївської
області від 05.04.2007р. скасовано, позовні вимоги ТОВ «Автоцентр
Миколаїв»задоволено, договір купівлі-продажу нежитлових будівель за адресою:
АДРЕСА_1, від 06.12.2006р. визнано недійсним з моменту укладення і, крім того,
Товариству повернуто нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1, та стягнуто з
Товариства на користь Підприємства 2750000,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.10.2007р. постанову Одеського апеляційного господарського суду
від 24.07.2007р. по справі № 14/36/07 залишено без змін, абзац третій її
резолютивної частини викладений у такій редакції:

“Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю “Автоцентр Миколаїв” та першого заступника Прокурора
Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва та Управління пенсійного фонду у
Ленінському районі м. Миколаєва задовольнити”.

22.11.2007р. ПП фірма “Игдем”
звернулося до господарського суду Миколаївської області із заявою про зміну
способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного господарського
суду від 24.07.2007р. по справі № 14/36/07.

Заява обґрунтована із посиланням на
неможливість виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від
24.07.2007р. по даній справі, в частині здійснення двосторонньої реституції за
наслідками визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель за
адресою: АДРЕСА_1 від 06.12.2006р.

Зокрема, Підприємство стверджує про
неможливість повернення Товариству нерухомого майна, у зв'язку із відсутністю
такого, та просить змінити спосіб виконання постанови шляхом стягнення на
користь Товариства вартості нерухомого майна у сумі 2.750.000 грн., а також
змінити порядок виконання постанови, а саме провести зарахування зустрічних
грошових вимог: зарахувати вимоги по стягненню з Товариства на користь
Підприємства 2.750.000 грн. в рахунок вимог по стягненню з Підприємства на
користь Товариства 2.750.000 грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 07.12.2007р. (суддя Фролов В.Д.) у розгляді заяви ПП
фірми “Игдем” відмовлено. Ухвалу мотивовано із посиланням на те, що під час
розгляду заяви, справа №14/36/07 знаходилась в Верховному суді України, у
зв'язку із касаційним оскарженням, що, за висновком місцевого господарського
суду, ускладнювало та робило неможливим розглянути заяву Підприємства про зміну
способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного господарського
суду від 24.07.2007р. по даній справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Підприємство подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та змінити спосіб і порядок виконання постанови Одеського
апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. по даній справі, згідно із
поданою Підприємством заявою.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
Підприємство, посилаючись на приписи ч.2 ст.19 Конституції України, ст.121 ГПК
України та роз'яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/333 від
12.09.1996р. “Про деякі питання практики застосування ст.121 ГПК України”,
стверджує про відсутність у місцевого господарського суду правових підстав для
відмови у розгляді заяви про зміну способу і порядку виконання постанови
Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. по даній справі, а
також наводить доводи, щодо необхідності зміни способу та порядку виконання
зазначеного судового рішення.

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва
надала відзив на апеляційну скаргу, в якому у задоволенні апеляційної скарги
Підприємства просить  відмовити повністю.

Не погоджуючись із доводами
апеляційної скарги, податковий орган наполягає на тому, що спосіб виконання
постанови Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р., який
пропонує Підприємство, не дасть можливості податковому органу захистити
бюджетні інтереси, шляхом погашення більшої суми кредиторських вимог по
податкам і зборам, а також зробить даремною проведену роботу щодо повернення
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, оскільки, як зазначає ДПІ, метою
пред'явлення позову прокурором по даній справі було визнання недійсним договору
купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна із подальшим його поверненням та
продажем на відкритих торгах.

У судовому засіданні представник ТОВ
«Автоцентр Миколаїв»заявив клопотання про призначення судової експертизи щодо
встановлення наявності об'єктів нерухомості за адресою АДРЕСА_1.

Дане клопотання задоволенню не
підлягає, оскільки в матеріалах справи є належні докази щодо наявності або
відсутності об'єктів нерухомості за вказаною вище адресою, отже в даному
випадку при вирішені господарського спору не виникає питань, які потребують
спеціальних знань, а питання яке пропонує поставити на розгляд експертів
заявник, є фактичною оцінкою наявних у справі доказів. Отже підстави
призначення судової експертизи, визначені ст. 41 ГПК України, в даному випадку
відсутні.

Заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних
обставин правильність застосування господарським судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права,
апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

Апеляційний господарський суд не погоджується
із висновком місцевого господарського суду про неможливість розгляду заяви ПП
фірми “Игдем” у зв'язку із відсутністю у суді першої інстанції матеріалів
справи, виходячи з того, що господарським процесуальним законодавством така
підстава для відмови у розгляді заяви про зміну способу та порядку виконання
рішення не передбачена, а ст. 121 ГПК України зобов'язує господарський суд,
який видав виконавчий документ розглянути питання щодо зміни способу та порядку
виконання судового рішення у десятиденний строк.

У зв'язку з наведеним, оскаржена
ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Статтею 106 ГПК України визначений
вичерпний перелік ухвал, у випадках скасування яких, справа передається на
розгляд місцевого господарського суду, при цьому дана стаття не передбачає
передачу на розгляд суду першої інстанції господарської справи у разі
скасування ухвали про відмову у розгляді заяви про зміну способу та порядку
виконання судового рішення. у зв'язку з чим апеляційний господарський суд,
скасовуючи оскаржену ухвалу

Враховуючи викладене, апеляційний
господарський суд вважає за необхідне вирішити по суті заву про зміну способу
та порядку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від
24.07.2007р., виходячи при цьому з наступного:

Господарський суд на підставі статті
121 ГПК України має право за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, змінити спосіб і порядок виконання судового рішення, при цьому
згоди на вжиття заходів, передбачених, вказаною статтею ГПК України не вимагає.

За змістом вказаної норми
господарського процесу, зміною способу і порядку виконання судового рішення є
прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку і способом встановленими судовим
рішенням.

Зокрема, за відсутності у боржника
присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (п.6
ч.1 ст.40 Закону України “Про виконавче провадження”), господарський суд може
змінити спосіб виконання судового рішення і видати наказ про стягнення вартості
цього майна, визначеної ним у рішенні про його повернення.

Згідно з наявним в матеріалах справи
актом державного виконавця від 19.11.2007р. встановлено відсутність нежитлових
приміщень та будь-яких інших споруд за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний акт
складений в присутності понятих, а також представників Товариства і
Підприємства.

Факт зносу будівель та споруд за
вказаною вище адресою та відсутності за даною адресою будь-яких об'єктів
нерухомості, також підтверджується листом Миколаївського міжміського бюро
технічної інвентаризації та відповідними довідками, з яких вбачається, що як
станом на момент звернення із заявою про зміну способу та порядку виконання
судового рішення так і станом на 11.02.2008р., будь-які об'єкти нерухомості за
адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи,
роботи по знесенню будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1, здійснені на
підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від
22.06.2007р. №1295.

За таких обставин, виконання
постанови Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. по даній
справі, в частині повернення Товариству нежитлових будівель за адресою:
АДРЕСА_1, не може бути виконане.

Вказані обставини є винятковими, що
свідчить про наявність правових підстав для зміни способу виконання постанови
Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. по даній справі,
шляхом зміни зазначеної у вказаному судовому рішенні майнової форми виконання
на грошову.

За загальним правилом, при зміні
майнової форми виконання судового рішення на грошову, господарський суд повинен
виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його повернення.

Втім, в даному випадку, апеляційний
господарський суд, приймаючи рішення про двосторонню реституцію, не визначав
вартість нерухомого майна, що підлягає поверненню, а тому правові підстави для
зобов'язання Підприємства сплатити, на виконання постанови Одеського
апеляційного господарського суду від 24.07.2007р., вартість нерухомого майна,
що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1, у розмірі, який перевищує суму, сплачену
по визнаному недійсним договору купівлі-продажу - відсутні.

На підставі наведеного, апеляційний
господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви Підприємства про заміну
способу виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від
24.07.2007р.

Також, виходячи з того, що за
наслідками визнання недійсним правочину, в результаті заміни способу виконання
рішення, з Товариства та Підприємства належить стягнути еквівалентні грошові
суми, апеляційний господарський суд вважає можливим за заявою Підприємства
змінити порядок виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду
від 24.07.2007р., шляхом проведення, у відповідності до приписів ст. 601 ЦК
України, заліку взаємних вимог Товариства і Підприємства.

Апеляційний господарський суд не
приймає до уваги наведені у відзиві на апеляційну скаргу заперечення ДПІ щодо
зміни способу та порядку виконання судового рішення по справі з огляду на те,
що податковим органом, всупереч приписів ст.33 ГПК України, не надано ніяких
доказів того, що зміна способу і порядку виконання судового рішення, в даному
випадку, робить неможливим повне погашення боргових зобов'язань Товариства
перед податковим органом та УПФУ, які згідно наявних у справі даних складають
відповідно 1.058.000,00 грн. та 487.995,44 грн., а також виходячи з того, що
інші правові способи виконання постанови Одеського апеляційного господарського
суду в частині повернення нерухомого майна, якого фактично у боржника немає -
відсутні.

Щодо посилань податкового органу на
можливість отримання Товариством в разі продажу нерухомого майна, яке підлягало
поверненню за судовим рішенням, більшої суми ніж підлягає поверненню
Підприємством, дане питання є спором про право на відшкодування винною особою
збитків у вигляді недотриманої вигоди в порядку встановленому ЦК України, а
тому не може бути предметом розгляду в рамках провадження про зміну способу та
порядку виконання судового рішення і не впливає на спосіб та порядок виконання
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 77, 85, 99, 101-106,
121 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ТОВ
«Автоцентр Миколаїв»про призначення судової експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу ПП фірми “Игдем” -
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 07.12.2007р. - скасувати.

Заяву ПП фірми «Игдем» про зміну
способу та порядку виконання постанови Одеського апеляційного господарського
суду від 24.07.2007р. по справі №14/36/07 задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. по справі
№14/36/07: замість повернення ВАТ по виробництву продовольчих товарів “Нектар”
нежитлових будівель, що були розташовані за адресою: АДРЕСА_1 стягнути з ПП
фірми “Игдем” на користь ВАТ по виробництву продовольчих товарів “Нектар”
2.750.000,00 грн.

Змінити порядок виконання постанови
Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. по справі
№14/36/07: провести зарахування зустрічних грошових вимог - зарахувати вимоги
по стягненню з ВАТ по виробництву продовольчих товарів “Нектар” на користь ПП
фірми “Игдем” 2.750.000,00 грн. в рахунок вимог по стягненню з ПП фірми “Игдем”
на користь ВАТ по виробництву продовольчих товарів “Нектар” 2.750.000,00 грн.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя:
В.І. Картере

Судді:
В.І. Жеков

В.Т.
Пироговський