ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 р.

№ 1/75-26/26

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів

Кота О.В.

Шевчук С.Р. (доповідач), Владимиренко С.В.

розглянувши

касаційну скаргу

Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГмбХ"

на постанову

у справі

Львівського апеляційного господарського суду

від 10.07.2007р.

№ 1/75-26/26

за позовом

до

про

Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГмбХ"

Відкритого акціонерного товариства "Райфазен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції ВАТ "Райфазен Банк Аваль"

визнання недійсним кредитного договору

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: не з'явився;

- відповідача: Петришин П.М. (дов. № б/н від 08.12.2006р.)

ВСТАНОВИВ:

Українсько-німецьке спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГмбХ" у лютому 2008 року звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Райфазен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції ВАТ "Райфазен Банк Аваль" про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.02.2007р. у справі № 1/75- 26/26 позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Постановою Львівського апеляційного господарського від 10.07.2007р. ухвалу господарського суду Львівської області від 27.02.2007р. у справі № 1/75- 26/26 залишено без змін.

Українсько-німецьке спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГмбХ", не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду апеляційної інстанції, звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 у справі № 1/75-26/26 є не обгрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи та винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки внаслідок невжиття заходів до забезпечення позову відповідач у справі і надалі користується правом застосовувати до позивача такі заходи впливу, як господарські санкції, в результаті застосування яких настануть несприятливі економічні наслідки для позивача.

В судове засідання представники скаржника не з’явилися.

21.01.2008 р. на адресу Вищого господарського суду України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Колегією суддів Вищого господарського суду України вказане клопотання відхилено, оскільки сторони належним чином та своєчасно були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, а тому позивач не був позбавлений можливості скористатися своїм правом на участь в засіданні відповідно до ст. 22 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення (п.3 Роз’яснення ВАСУ від 23.08.94 р. N 02-5/611 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що зі зверненням позивача з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, Українсько-німецьким спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГмбХ" не на наведено обґрунтованих підстав, які б свідчили про утруднення чи неможливість виконання рішення господарського суду по даній справі.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 року та ухвала господарського суду Львівської області від 27.02.2007 року по справі № 1/75-26/26 відповідають вимогам чинного законодавства України, фактичним обставинам та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для їх скасування.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Українсько-німецького спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Каттер Манюфекчерер ГмбХ" залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 року у справі № 1/75-26/26 залишити без змін.

Справу № 1/75-26/26 передати на розгляд до господарського суду Львівської області.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                Шевчук С.Р.

С у д д я           Владимиренко С.В.