ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"13" березня 2008 р.

Справа № 15/9

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТОВ „Виробничо-комерційне підприємство „Інтермаш” м. Олександрія

до відповідача: ТОВ „Звенигородське” м. Олександрія

про стягнення 9659 грн. 37 коп.

Представники сторін:

від позивача – Малиновський Р.В. довіреність № 1а від 03.01.08р.

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 8000 грн. передоплати за непоставлений товар, 854 грн. 93 коп. індексу інфляції, 125 грн. 59 коп. 3 % річних та 678 грн. 85 коп. пені. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду двічі поспіль не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав. Ухвали суду від 21.01.08р. і від 12.02.08р. надсилались відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві. Така ж адреса вказана в договорі від 30.05.07р. і довідці головного управління статистики в Кіровоградській області від 23.01.08р., іншої адреси в матеріалах справи немає. Відповідач відзив на позов не подав, позовні вимоги не заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір поставки від 30.05.07р. За умовами договору постачальник / відповідач / зобов’язується поставити покупцю / позивачу / бочки металеві в кількості 2 штук, а покупець зобов’язується прийняти і оплатити цей товар. Загальна вартість товару становить 8000 грн. Покупець зобов’язаний провести передоплату за товар в розмірі 100 % після підписання договору. Постачальник зобов’язаний поставити товар покупцю на протязі трьох днів з моменту передоплати. Договір підписаний представниками сторін та посвідчений печатками підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 193, ст. 265 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 655, 692, 693 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На виконання умов договору позивач 01.06.07р., на підставі рахунку № 30/05 від 30.05.07р., перерахував відповідачу 8000 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку.

Відповідач в порушення пункту 3.1 договору на протязі трьох днів з моменту отримання передоплати не поставив позивачу обумовлений товар – дві металеві бочки.

Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8000 грн. попередньої оплати.

Позовні вимоги в частині стягнення 854 грн. 93 коп. індексу інфляції та 3 % річних в сумі 125 грн. 59 коп. задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частина 3 ст. 693 ЦК України передбачає, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов’язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Так як за умовами договору у відповідача первісно був обов’язок поставити товар – металеві бочки, а не сплатити кошти, то відповідно ним не була порушена ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за прострочення виконання грошового зобов’язання у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. А ч. 3 ст. 693 ЦК України не передбачає можливості нарахування на суму попередньої оплати збитків від інфляції та 3 % річних.

Позовні вимоги в частині стягнення 678 грн. 85 коп. пені задоволенню не підлягають, тому що пунктом 4.2 договору передбачена можливість стягнення пені з відповідача на користь позивача лише у випадку порушення строків поставки товару. Предметом цього позову є стягнення з відповідача грошових коштів, в тому числі 8000 грн. попередньої оплати, а не зобов’язання відповідача виконати умови договору в натурі, тобто поставити дві металеві бочки.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 193, 265 ГК України, ст. ст. 526, 655, 692, 693 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Звенигородське” м. Олександрія вул. Героїв Сталінграду 19а кв. 62 р/р 3871 в Кіровоградській обласній філії „Укрсоцбанк” відділення № 425 місто Олександрія МФО 323293 на користь ТОВ „Виробничо-комерційне підприємство „Інтермаш” м. Олександрія вул. Звенигородське шосе 6 р/р 8980 у філії „ПрРУ „Банка „Фінанси та кредит” ТОВ, м. Комсомольск відділення № 6 МФО 331564 – 8000 грн. боргу, 80 грн. сплаченого державного мита, 97 грн. 72 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М. Мохонько