ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2008 р.

№
12/104а

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Кота
О.В., Шевчук С.Р. (доповідач), Владимиренко С.В.

розглянувши  касаційну               скаргу

ОСОБА_1
ОСОБА_2

на
постанову   у справі господарського суду  за позовом   до    3-я особа  про

Донецького
апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року  № 12/104а Донецької області  ОСОБА_1 ОСОБА_2 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Артемівський торговий комплекс"  ОСОБА_3
визнання недійсним рішення зборів учасників від 04.03.2003р.

В судовому засіданні взяли участь представники:

-
позивача:  не з'явились

-
відповідача: не з'явились

- 3-ї
особи: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

У
квітні 2007р. фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до господарського
суду Донецької області з позовом про визнання недійними зборів учасників ТОВ
"Артемівський торговий комплекс" від 04.03.2003р. та рішення про
прийняття до складу товариства ОСОБА_3 в якості учасника, з передачею їй часток
вибувших двох учасників товариства.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 13.06.2007р. (суддя Склярук О.І.) в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду                        від 09.10.2007р.
(головуючий Алєєва І.В., судді Величко Н.Л.,                   М'ясищев А.М.) вказане
рішення суду залишено без змін.

Не
погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями позивачі звернулися до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просять їх
скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши
доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин,
проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню  виходячи
з наступного.

04.03.2003
року відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю
“Артемівський торговий комплекс” на порядку денного якого четвертим стояло
питання про вихід  із складу засновників
ТОВ “АТК”   ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та передачі
їх долі у статутному фонді,

По даному питанню доповідав директор
ТОВ “АТК” Вернигора І.Д., який повідомив, що на позачергових  зборах , які відбулися 03.02.2002 року
задоволена заява ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про вихід зі складу учасників ТОВ “АТК” та
до кінця 2002 року їм було виплачено доля у статутному фонді у розмірі 14 199
грн. Вказані особи надіслали нотаріально посвідчені заяви, що вони не мають
претензій до товариства, а тому
відповідно до Закону України “Про господарські товариства” їх доля
повинна бути розподілена за згодою власників.

На придбання вказаної долі, як зазначав
директор товариства, надійшли заяви від ОСОБА_6, учасника товариства  та  ОСОБА_3
третьої особи.

Збори
учасників товариства одностайно прийняли рішення щодо передачі вказаної
долі  ОСОБА_3 про що свідчить текст
протоколу № 3,

Предметом
даного спору стала вимога фізичних осіб -учасників товариства про визнання
даних зборів і відповідно прийнятих на ньому рішень недійними, оскільки вони
проведенні з порушенням  вимог ст. ст.
53,  60 Закону України "Про
господарські товариства" та п. 4.2, 5.1 Статуту ТОВ "Атремівський
торговий комплекс".

Відповідно
до ст.  53 Закону України “Про господарські
товариства” (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин), учасник
товариства з обмеженою відповідальністю може за згодою решти учасників
відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам цього ж
товариства, а якщо інше не передбачено установчими документами, то і третім
особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її
частини) учасника, який її відступив, пропорційно їх часткам у статутному фонді
товариства або в іншому погодженому між ними розмірі.

Передача частки (її частини) третім особам
можлива тільки після повного внесення вкладу учасником, який її відступає.

При передачі частки (її частини) третій
особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов'язків, що
належали учаснику, який відступив її повністю або частково.

Частка учасника товариства з обмеженою
відповідальністю після повного внесення ним вкладу може бути придбана самим
товариством. У цьому разі воно зобов'язане передати її іншим учасникам або
третім особам у строк, що не перевищує одного року. Протягом цього періоду
розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі
провадяться без урахування частки, придбаної товариством.

Попередніми
судовими інстанціями, за матеріалами справи, встановлено, що відповідно до  рішення зборів від 02.10.2002 року  долі учасників  ОСОБА_4 та
ОСОБА_5  (30,5%) було придбано
самим товариством і в матеріалах справи відсутні докази, що на час проведення
зборів (04.03.2003року) доля вказаних учасників була продана або передана іншим
учасникам товариства або третім особам.

Таким чином, відповідно до приписів ст.53
Закону України “Про господарські товариства” (в редакції, чинній на момент
спірних правовідносин), доля 30,5% (14199 грн.) не повинна враховуватись при
визначенні кворуму та голосуванні на зборах учасників.

На
спірних зборах учасників ТОВ “Артемівський торговий комплекс” були присутні:
Гришанкова С.З. - голова товариства, Вернігора І.Д. - директор, Нестеров Н.В.
юрисконсульт  та 8 учасників товариства,
а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, які у сукупності володіють 51,53 % голосів при розміру статутного
фонду 46420 грн.

Однак,
враховуючи, що розмір статутного фонду товариства під час проведення спірних
зборів повинен бути визначений як 100% в сумі 32221 грн., без врахування 14199
грн. (30,5% викупленої товариством долі), то, відповідно, на зборах були
зареєстровані та приймали участь учасники що в сукупності володіють 74,56%
голосів.

Згідно
приписів ст.60 Закону України “Про господарські товариства” (в редакції яка
діяла на час проведення  загальних зборів
(04.03.2003 року)) збори учасників вважаються повноважними, якщо на них
присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як
60 відсотками голосів.

Отже,
загальні збори учасників товариства, що відбулись 04.03.03р. були проведені в
присутності учасників, що володіли 74,56% від суми статутного фонду
(визначеного як 100% за винятком викупленої долі), є правомочними, а всі
прийняті на них рішення -  правомірними
та такими, що відповідають  вимог діючого
законодавства.

За
таких обставин, попередні судові інстанції відмовили в позові, оскільки під час
проведення зборів учасників 04.03.2003р. були дотримані норми Закону України
"Про господарські товариства" та Статуту, щодо визначення кворуму та
передачу часток третій особі.

Посилання
позивачів на те, що ОСОБА_3 не здійснювала внесок, а тому передача їй частки як
третій особі була неможлива не прийнято до уваги,  оскільки наведені доводи не підтверджується
матеріалами справи (в матеріалах справи наявні копії приходних касових ордерів
про внесення ОСОБА_3 внесків в статутний фонд товариства (л.с. 66-71). Та, крім
того, наведене не є обставиною, з якою Закон пов'язує визнання недійсним рішення
загальних зборів учасників.

Також
відхилено посилання позивача на п.п. 4.2, п.5.1 Статуту відповідача, що діяв на
момент проведення зборів, оскільки редакція наведених пунктів взагалі не
пов'язана з порядком визначення кворуму або прийняттям рішень. Крім
зазначеного, посилання позивачів на ті обставини, що Законом України “Про
господарські товариства” встановлено, що статутом товариства,  може бути визначений інший критерій  визначення кількості голосів,  не підтверджується фактичними обставинами. До
того ж, позивачі посилаються на положення
статуту відповідача в новій редакції, який зареєстровано  лише 17.06.2003 року, і який не діяв на час
проведення зборів, рішення яких оскаржується.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що вказані висновки
попередніх судових інстанцій зроблені з дотриманням вимог ст. ст. 43,
47, 43, 84, 105 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення
усіх обставин справи та правильного застосування законодавства під час розгляду
справи.

Щодо
доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаних висновків суду, та,
крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень
касаційної інстанції.

З
огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст.1117 ГПК
України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти їх, колегія суддів Вищого
господарського    суду України не вбачає
підстав для скасування прийнятих у справі рішень, які відповідають матеріалам
справи та чинному законодавству.

Керуючись
ст.ст.  1115, 1117,
1119- 11111 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України.

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а
постанову  Донецького апеляційного
господарського суду від 09.10.2007 у  справі
№ 12/104а залишити  без змін.

Головуючий
Кот О.В.

С у д д я
Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                Владимиренко
С.В.