ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.02.08                                                                                           Справа № 14/219

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді

Кравчук Н.М.

суддів

Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши           апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Електронбуд»(надалі ЗАТ «Електронбуд») б/н від 13.12.2007р.

на рішення                    Господарського суду Львівської області від 30.11.2007 року.

у справі                    №14/219

за позовом:                     ЗАТ «Електронбуд», м Львів

до відповідача:           Державного вищого національного закладу «Національний лісотехнічний Університет України», м. Львів

про:                    стягнення 145 838,00 грн.,

з участю представників сторін:

від позивача: Оприск З.Л. –представник (довіреність б/н від 01.08.2007р.)

від відповідача: не з’явився

Права та обов’язки, передбачені статтями 20, 22 ГПК України представнику позивача роз’яснено. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 30.11.2007р. у справі № 14/219 відмовлено в задоволені позовних вимог ЗАТ «Електронбуд»до Державного вищого національного закладу «Національний лісотехнічний Університет України» про стягнення 145 838,00 грн.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, що в процесі виконання договору підряду № 115 виникла потреба в проведенні додаткових робіт і що сторони узгодили це питання шляхом укладення додаткового договору № 1 від 01.12.2006р., в зв’язку з чим внесено зміни в твердий кошторис, не підтверджується належними та допустимими доказами. А оскільки, виконання підрядних робіт по актах приймання виконаних робіт № 147, № 148, № 150 від 21.12.2006р. виконанні не по договору № 115 від 27.06.2006р., то на думку суду, відсутність певного договору між сторонами одночасно означає відсутність відповідних прав та обов’язків сторін за цим договором.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник рішення суду першої інстанції вважає незаконним, прийнятим при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити. На думку скаржника, факт виконання робіт за спірними актами позивачем і прийняття їх відповідачем підтверджується підписання актів виконаних робіт сторонами, тобто, одна сторона вчинила дію, а друга підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, що відповідає ч.2 ст. 218 ЦК України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечує, рішення господарського суду вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача жодного разу в судове засідання не з’явився, причини неявки не повідомив. Враховуючи, що останній належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу та матеріали справи, заслухавши представника позивача, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.06.2006р. між Державним вищим національним закладом «Національний лісотехнічний Університет України»(замовник) та ЗАТ «Електронбуд»(підрядник) було укладено договір підряду № 115, відповідно до умов якого підрядник зобов’язувався на свій ризик виконати роботи за завданням замовника з використанням своїх матеріалів, інструментів і устаткування, а замовник зобов’язувався прийняти і оплатити таку роботу: капітальний ремонт половини приміщень гуртожитку університету за адресою: м. Львів, вул. Природна,10, ціна договору складає 435 618,00 грн. (а.с. 59-61 том І).

Порядок здачі - прийняття робіт встановлений розділом 6 договору, згідно якого, здавання-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом.

Виконання робіт по вищезгаданому договору підтверджується наявними у справі встановленої форми актами приймання виконаних підрядних робіт з серпня 2006р. по грудень 2006р. та довідками про вартість виконаних робіт (а.с. 108-189 том І).

Кошти в сумі 435 618,00 грн. за виконані роботи по договору №115 від 27.06.2006р. поступили на розрахунковий рахунок підрядника, що підтверджується матеріалами справи (бухгалтерськими документами, виписками з банку, актом звірки взаємних розрахунків від 11.09.2007р.) та визнається сторонами у справі (а.с. 204-214 том І, а.с. 6 том ІІ).

В судовому засіданні було встановлено, що в процесі виконання договору підряду № 115 виникла потреба в проведені додаткових робіт.

Згідно з усною домовленістю між сторонами по справі, підрядником було проведено ряд додаткових робіт, а замовником прийняті дані роботи, що підтверджується актами № 147, № 148 та № 150 від 21.12.2006р., які погоджено та підписано уповноваженими представниками сторін. Згідно актів виконаних підрядних робіт позивач виконав роботи на загальну суму 145 838,00 грн. (а.с. 19-43 том І).

26.03.2007 р. комісія, створена розпорядженням по університету № 188 від 21.02.2007 р., провела перевірку якості робіт по капітальному ремонту гуртожитку № 4, виконаних підрядником та встановила, що претензій до ЗАТ „Електронбуд” члени комісії не мають, про що було складено відповідний акт (а.с.46).

Проте відповідач за вищевказані виконані підрядні роботи на суму 145 838,00 грн. з позивачем не розрахувався.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач дану суму не визнає, вважає її необґрунтованою та зазначає, що додаткового договору укладено між сторонами не було на додаткові роботи, а згідно ч.3 ст. 844 ЦК України у разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими доводами відповідача не погоджується та зазначає наступне.

За загальними положеннями цивільного законодавства зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. +

Згідно з ч.1 ст. 218 ЦК України. недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми , укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема, шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Оскільки факт виконання робіт за спірними актами № 147, 148, 150 позивачем та їх прийняття відповідачем підтверджується матеріалами справи, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями позивача про усну домовленість останнього з відповідачем щодо виконання додаткових підрядних робіт на суму 145 838,00 грн.

Таким чином, у відповідача існує заборгованість перед позивачем на вказану суму, яка підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що місцевий господарський суд неправильно встановив обставини справи, та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, останнє належить скасувати, а апеляційну скаргу –задоволити.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2007р. у справі № 14/219 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити. Стягнути з відповідача на користь позивача 145 838,00 грн. боргу, 1458,38 грн. держмита за розгляд справи в першій інстанції, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 729,19 грн. держмита за розгляд справи в апеляційній інстанції. Суду першої інстанції видати наказ.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

4.          Справу передати в місцевий господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя                                                  Н.М. Кравчук

судді                                                                       Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко