ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 р.

№ 48/404(05-5-48/15912)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Центр тендерних процедур” на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРІОРИТЕТ-СТРОЙ” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Центр тендерних процедур” про стягнення сум

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2006 року ТОВ “ПРІОРИТЕТ-СТРОЙ” пред'явило в господарському суді позов до ТОВ “Центр тендерних процедур” про стягнення 1600 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.12.2006р. (суддя Сулім В.В.) було повернуто позовну заяву без розгляду.

Позивач оскаржив дану ухвалу в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р. (судді Смірнова Л.Г. –головуючий, Капацин Н.В., Калатай Н.Ф.) апеляційну скаргу ТОВ “ПРІОРИТЕТ-СТРОЙ” було задоволено, ухвалу господарського суду м. Києва від 28.12.2006р. скасовано, матеріали позовної заяви №05-5-48/15912 повернуто до господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

У касаційній скарзі ТОВ “Центр тендерних процедур” просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, позивач, як доказ сплати державного мита у встановленому порядку та розміру, додав до позовної заяви платіжне доручення №5 від 18.12.2006.

Повертаючи позовну заяву “ПРІОРИТЕТ-СТРОЙ” без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що на звороті платіжного доручення №5 від 18.12.2006 напис кредитної установи, у порушення пункту 14 Інструкції "Про порядок обчислення та справляння державного мита", було скріплено підписом невідомої особи, оскільки перед найменуванням посади міститься похила риска, а тому вказане платіжне доручення не є належним доказом на підтвердження сплати державного мита.

Суд же другої інстанції, скасовуючи ухвалу господарського суду і направляючи позовні матеріали цьому ж суду для розгляду по суті, обґрунтовано виходив з того, що висновок суду першої інстанції суперечив вимогам чинного законодавства, оскільки однією з умов прийняття заяви до розгляду є факт надходження державного мита до Державного бюджету України, а господарський суд, у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до бюджету, вправі витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу казначейства.

Постанова суду другої інстанції відповідає нормам процесуального закону.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Центр тендерних процедур” залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2007р. без змін.

Головуючий В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук