ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16.01.08                                                                                           Справа№ 28/366 А

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Евросеть-ЗХД”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова, м. Львів

про скасування Рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 23.04.2007 року №

Суддя Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Брик І.С.

м. Львів, вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Бобер А.М. - юрисконсульт

Від відповідача: Демідюк В.В. - старший державний податковий інспектор

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Евросеть-ЗХД” до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про скасування Рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 23.04.2007 року №.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, скарги, апеляційна скарга, лист касової книги, супровідна відомість до сумки з грошовою виручкою, Z-звіт, прибуткові та видаткові касові ордери, наказ про право підпису касової документації та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Постанову в повному обсязі складено 17.01.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

12.04.2007 року ревізорами ДПА у м. Ужгороді було проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу в господарській одиниці - магазині “Евросеть”, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пр-т Свободи, 3 і належить суб'єкту підприємницької діяльності - ТзОВ „Евросеть-ЗХД” на правах оренди.

За результатами даної перевірки було складено Акт за № 016428 від 12.04.2007 року, в якому зафіксовано порушення позивачем п. 13 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 01.06.2000 року № 1776-ІІІ (із змінами та доповненнями), а саме: невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, що зазначена в денному звіті „Х” РРО становить 1678,00грн.

На підставі даного Акту, ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийнято Рішення від 23.04.2007 року № про застосування до ТзОВ„Евросеть-ЗХД” штрафних (фінансових) санкцій на суму 8390,00 грн.

ТзОВ „Евросеть-ЗХД” не погоджується із зазначеним вище рішенням, що стало підставою його оскарження в адміністративному та судовому порядку.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Оскаржуване Рішення від 23.04.2007 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняте відповідачем на підставі акту перевірки № 016428 від 12.04.2007 року, в якому зафіксовано порушення позивачем:

- п. 13 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”від 01.06.2000 року № 1776-ІІІ (із змінами та доповненнями), а саме: невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, що зазначена в денному звіті „Х”РРО становить 1678,00 грн.

Як зазначено в акті перевірки, сума готівкових коштів на місці проведення перевірки становила 3540,24 грн., а сума готівкових коштів, зазначена в поточному звіті РРО 1862,24 грн., з огляду на що перевіряючі прийшли до висновку про невідповідність готівки на 1678,00 грн., в зв’язку з чим застосовано фінансову санкцію у п’ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Однак, доводи податкової інспекції необґрунтовані і не відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст. 2 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, місце проведення розрахунків - це місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за придбані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти.

Таким місцем проведення розрахунків на об'єкті перевірки є місцезнаходження електронного контрольно-касового апарату та грошової скриньки РРО.

У відповідності до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року, каса - це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів. Касою на об'єкті перевірки є місцезнаходження сейфу.

Як стверджує позивач, готівкові кошти, які знаходились в грошовій скринці РРО на момент проведення перевірки, відповідали сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО. А також готівкові кошти, які знаходились в грошовій скрині РРО на кінець дня, повністю відповідати сумі коштів, яка зазначена у звіті ”РРО, що підтверджується даними касової книги, книги обліку розрахункових операцій.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, вся готівка була оприбуткована належним чином в день одержання готівкових коштів у відповідності до п. 2.6. Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління НБУ № 637 від 15.12.2004р.

Готівкові кошти, які знаходились в сейфі (вечірній виторг за 11.04.2007 року) є залишком на початок дня 12.04.2007 року і підлягали інкасації.

Таким чином, виходячи із змісту п. 1.2. Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року, сейф, який був об'єктом перевірки, є касою ТзОВ “Евросеть-ЗХД”, і не може тлумачитись відповідачем, як місце проведення розрахунків.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем було подано ряд первинних бухгалтерських документів, що підтверджують відсутність невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, на момент проведення перевірки на суму 1678,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в касовій книзі - в графі залишок на початок дня 12.04.2007 року зазначено суму 1755,24 грн. В порядку передбаченому п.2.13. Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління НБУ № 637 від 15.12.2004р. з метою забезпечення наявності банкнот і монет для видачі здачі, з каси підприємства ( з сейфу) було видано кошти в сумі 5,24 грн. і оформлено видатковим касовим ордером № 212 від 12.04.2007 року, про що внесено відповідний запис в касову книгу. Зазначена операція також відображена в „Z”-звіті РРО за 12.04.2007 року як службове внесення.

Решта частина коштів в сумі 1750,00 грн зберігалась в касі підприємства з метою подальшої інкасації в банк, яка мала місце в цей день, про що свідчить Копія супровідної відомості до сумки з грошовою виручкою та запис в касовій книзі за 12.04.2007 року.

В кінці робочого дня торгова виручка була вилучена із грошової скриньки РРО і оприбуткована в касу підприємства, про що видано прибутковий касовий ордер, зроблено відповідний запис в касову книгу і відображено в „Z”-звіті РРО за 12.04.2007 року як службове вилучення.

Зазначені операції, підтверджені первинною документацією, підтверджують факт того, що сейф є касою підприємства, а не місцем проведення розрахунків, і готівкові кошти, які є торговою виручкою за попередній день, що там знаходились, не підлягають відображенню в денному звіті „Z” РРО разом з виторгом за 12.04.2007 року, оскільки були відображені в „Z”-звіті за 11.04.2007 року та оприбутковані в касу підприємства прибутковим касовим ордером.

Таким чином, сума 3540,24 грн, зазначена в пункті 10. Акту як “сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків”, включає в себе усі готівкові кошти, які були в касі підприємства - в сейфі 1750,00 грн та на місці проведення розрахунків у скриньці РРО 1790,24 грн. У звіті РРО зазначено суму 1862,24 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі зазначеній в денному звіті РРО складає 72,00 грн, а не 1678,00 грн, як зазначено в Акті перевірки(сума штрафних санкцій складає: 72 грн*5=360 грн).

Обґрунтовуючи правомірність прийнятого рішення, податковий орган посилається на п. 23 Порядку провадження торгівельної діяльності та правила торговельного обслуговування населення, затвердженого Постановою КМ України № 833 від 15.06.2006р., де вказано про заборону збереження на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників. Однак, такі доводи податкового органу необґрунтовані і не заслуговують на увагу суду, оскільки в даній ситуації не йдеться ні про готівку, яка не належить суб'єкту господарювання, ні про особисті речі касира чи інших працівників.

Грошові кошти, що знаходились в сейфі (тобто, в касі підприємства), які, як вважає податковий орган, були неправомірно не внесені в денний звіт „Z” РРО, належать позивачу, як суб'єкту господарювання, і не являються особистими речами касира чи інших працівників.

В порушення норми ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не подано суду належних і допустимих доказів правомірності прийняття ним оскаржуваного рішення в частині застосування штрафних санкцій на суму 8030 грн, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Виходячи із вищенаведеного суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та скасування Рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 23.04.2007 року № в частині застосування до ТзОВ „Евросеть-ЗХД” штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8030 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог (а саме, про скасування вищезазначеного Рішення в частині застосування до ТзОВ „Евросеть-ЗХД” штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 360 грн) суд відмовляє.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору розподіляються згідно з ч.3 ст.94 КАС України відповідно до задоволених позовних вимог (3 грн 25 коп присуджується позивачу з державного бюджету України, 0 грн 15 коп покладаються на позивача).

На підставі вищенаведеного, керуючись п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71,86,87,94,98,158,160,162,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити частково.

2.          Скасувати Рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 23.04.2007 року № в частині застосування до ТзОВ „Евросеть-ЗХД” штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8030 грн.

3.          В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Евросеть-ЗХД” (79005, м. Львів, пр-т Шевченка, 3, ідентифікаційний ) 3 грн 25 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя