ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2008 Справа № 12/301-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Головка В.Г. (доповідач),

суддів Логвиненка А.О., Чус О.В.

при секретарі: Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Соболєв А.В., довіреність від 4.01.2008

від відповідача: Болгар С.О., Сеїна О.О., довіреності від 26.12.2007

від третьої особи-2 Сеїна О.О., довіреність від 27.12.2007

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Парк Плюс на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2007 року у справі №12/301-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Парк Плюс”, с.Вільне Криворізького району Дніпропетровської області

до Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

третя особа-1 Криворізьке міське управління земельних ресурсів, м. Кривий Ріг

третя особа-2 Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

про спонукання відповідача укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області 17.12.2007року у справі №12/301-07 (суддя Жукова Л.В.) в позові товариства з обмеженою відповідальністю „Парк Плюс” до Криворізької міської ради за участю третіх осіб: Криворізького міського управління земельних ресурсів та Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради про спонукання відповідача укласти з позивачем договір оренди земельної ділянки відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на наступне:

- судом в результаті неправильного та неповного застосування норм матеріального права, обставин, що мають значення для справи, зроблено хибний та необґрунтований висновок про порушення позивачем ст.123, 124, 151 Земельного кодексу України при зверненні до відповідача з заявою про укладення договору оренди;

- при розгляді справи та винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції жодним чином не було з’ясовано, чи відбулася фактична зміна меж земельної ділянки, встановлених в натурі (на місцевості), а в матеріалах справи відсутні докази такої зміни;

- висновок суду про те, що вимоги позивача про зобов’язання укласти договір оренди не є захистом прав юридичної особи є безпідставним, оскільки не відповідає ст.152 Земельного кодексу України та ст.15, 16 Цивільного кодексу України;

- господарським судом розглянуто справу односторонньо, не перевірено усіх обставин, що мають значення для справи, чим порушено приписи ст.43 Господарського процесуального кодексу України тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Третя особа-1 відзив на апеляційну скаргу не надала, її представник в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами.

Вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи-2, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційне скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ „Парк Плюс” та управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради 22.11.2006р. укладено договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва –складу по вул.50 років Радянської міліції, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича,21, який посвідчено нотаріально та внесено в реєстр за №7768 (а.с.7-9).

Відповідно до п.1.2 договору купівлі-продажу право власності на об’єкт незавершеного будівництва виникає у Покупця з моменту підписання акту прийому-передачі, який підписується сторонами.

Об’єкт купівлі-продажу передано ТОВ „Парк Плюс” 24.11.2006р., що підтверджується відповідним актом підписаним сторонами (а.с.10).

На підставі договору купівлі-продажу ТОВ „Парк Плюс” 21.12.2006р. здійснило державну реєстрацію права власності на придбаний об’єкт незавершеного будівництва в КП „Криворізьке БТІ”, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13000373 (а.с.13).

У зв’язку з чим позивач 01.03.2007р. звернувся до Криворізької міської ради з заявою про укладення договору оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд. 21 строком на 49 років для подальшого використання позивачем для розміщення металобази в межах здійснення основної господарської діяльності –оптова та роздрібна торгівля будівельними матеріалами та металоконструкціями (а.с.14).

Криворізьке міське управління земельних ресурсів 06.04.2007р., розглянувши за дорученням міської ради зазначене звернення, повідомило позивача, що управління земельних ресурсів не має можливості підготувати проект рішення, оскільки відповідно до статистичної звітності (форми 6-зем) вищезазначена земельна ділянка віднесена до земель промисловості ( код 1.10.5.), а у зв’язку зі зміною цільового призначення земель промисловості на землі комерційного використання (код 1.11.2) та подальшим використанням земельної ділянки на вул. Леоніда Бородича,21 за вищезазначеним цільовим призначенням право користування землею повинно бути оформлене в порядку надання за проектом відведення. Дозвіл на його розробку надається міською радою з затвердженням містобудівного обґрунтування можливості зміни цільового використання земельної ділянки, узгоджений з управлінням містобудування і архітектури виконкому міської ради, відділом екологічного та аналітичного контролю по Криворізькому регіону, міською санітарно-епідеміологічною станцією та висновку управління земельних ресурсів (а.с.15).

Позивач звернувся з листом № 44 від 17.04.2007р. до міського голови м. Кривого Рогу та голови Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради в якому просив на підставі ст. 19 Земельного кодексу України, ст. 8 Закону України „Про особливості приватизації об’єктів незавершеного будівництва” сприяти позивачеві в укладенні договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об’єкт незавершеного будівництва –„Склад по вулиці 50 років Радянської міліції”, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича,буд.21 та надати на підписання проект договору довгострокової оренди земельної ділянки (а.с.20).

Криворізьке міське управління земельних ресурсів листом № 945/8 від 17.05.2007р. повідомило позивача про те, що згідно Українського класифікатора цільового використання землі, землі населених пунктів поділяються за цільовим використанням на землі промисловості, землі комерційного використання та інші землі. Відповідно до статистичної звітності (форми 6-зем) вищезазначена земельна ділянка віднесена до земель промисловості ( код 1.10.5.), а основна господарська діяльність товариства –оптова торгівля необробленими чорними і кольоровими металами ( довідка № 1332 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України). Тому землі промисловості необхідно перевести до земель комерційного використання (код 1.11.2.) У зв’язку зі зміною цільового використання земельної ділянки на вул.Л.Бородича,21 право користування землею повинно бути оформлене в порядку надання за проектом відведення. Договір оренди земельної ділянки укладається на підставі рішення міської ради про надання земельної ділянки в оренду (ст. 12 Земельного кодексу України), яке готується на підставі відповідного пакету документів (а.с.21).

Згідно ст.1 Земельного кодексу України, який діє з 01.01.2002р., земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом.

За пунктом в) ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача земельних ділянок в оренду юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної та міської ради.

Відповідне рішення міської радою щодо передачі позивачеві в оренду земельної ділянки не приймалося, що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні.

Таким чином, підстав для зобов’язання міської ради укласти договір оренди земельної ділянки за відсутністю такого рішення є порушенням його виключного права щодо розпорядження землею, передбаченого законами та Конституцією України.

Отже суд вірно та обґрунтовано дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо спонукання відповідача укласти договір оренди земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги, у тому числі з посиланням на ст.152 Земельного кодексу України та ст.15, 16 Цивільного кодексу України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене, підстав для скасування рішення суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається.

Керуючись ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2007 року у справі №12/301-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Парк Плюс” - без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий В.Г.Головко

Судді А.О.Логвиненко

О.В.Чус