ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2008 р.

Справа № 15-17/183-07-7032

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Л.І. Бандури

суддів: Л.І. Бойко, Л.В. Поліщук

при секретарі судового засідання: С.Б. Іоффе

за участю представників сторін:

від позивача –не з’явився

від відповідача –О.В.Шеремет

від прокуратури м. Одеси - В.К. Дондов,

від військової прокуратури –А.І. Безкровний

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРІН КОІН”

на рішення господарського суду Одеської області від 10.01.2008 р.

за поданнями заступника прокурора м. Одеси та першого заступника військового прокурора Південного регіону України про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 31.08.2007 р. у справі № 17/183-07-7032 за нововиявленими обставинами

по справі № 15-17/183-07-7032

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРІН КОІН”

до Міністерства оборони України

про визнання договору дійсним та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “ГРІН КОІН” звернулось до господарського суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання дійсним договору № 11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006 р. “Про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України в інвестиційному договорі від 15.03.2006 р. № 11/007/03-061/ОЦс про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка № 216 (м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2), створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін”, укладеного між Міністерством оборони України в особі філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) –„Укроборонбуд” і ТОВ „ГРІН КОІН” та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов’язку щодо нотаріального посвідчення укладеного з позивачем договору № 11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006 р., чим, на думку позивача, порушуються права позивача та вимоги діючого законодавства.

В серпні 2007 р. ТОВ „ГРІН КОІН” уточнив позовні вимоги і просив суд визнати за ним право власності на майно, яке розташоване на території військового містечка № 216, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2 та становить розмір пайової участі (паю) Міністерства оборони України, а саме: бойлерну –311,9 кв.м.; комплекс біля басейну –1380,9 кв.м., що складається з басейна 1 –1050 кв.м. та басейна 2 –425 кв.м.; бігову доріжку –623,3 кв.м.; казарму –417,7 кв.м.; спортивний зал № 1 –1135,4 кв.м.; спортивний зал № 2 та адміністративне –651,3 кв.м.; присвоїти спірному нерухомому майну окрему поштову адресу: м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2-а, оскільки за адресою: м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2, знаходиться інше військове майно, яке належить Міністерству оборони України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 31.08.2007 р. у справі № 17/183-07-7032 (суддя Л.Є.Зуєва), позов ТОВ „ГРІН КОІН” задоволено: визнано дійсним договір № 11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006 р.; визнано за ТОВ „ГРІН КОІН” право власності на майно, яке розташоване на території військового містечка № 216, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2; привласнено нерухомому майну, яке розташоване на території військового містечка № 216 поштову адресу: м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2-а.

У грудні 2007 року заступник прокурора м. Одеси звернувся до господарського суду з поданням про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 31.08.2007 р. за нововиявленими обставинами, в якому просив суд скасувати зазначене рішення суду та постановити нове рішення про відмову в позові. В обґрунтування своїх вимог прокурор послався на те, що на момент винесення судом рішення не було відомо те, що юридична доля майна, щодо якого судом визнано право власності, була визначена обов'язковими до виконання актами органу місцевого самоврядування м. Одеси та Президента України, згідно яких майно мало перейти в комунальну власність територіальної громади м. Одеси, в зв'язку з чим укладений договір не підлягав виконанню сторонами, а мав бути розірваним.

В січні 2008 р. перший заступник військового прокурора Південного регіону України також звернувся до господарського суду з поданням про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 31.08.2007 р. за нововиявленими обставинами, в якому просив скасувати зазначене рішення, посилаючись те, що на момент прийняття рішення зобов'язання ТОВ „ГРІН КОІН” за договором № 11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006 року фактично не були виконані. Крім того, прокурор зазначив, що відповідно до п. 11 вказаного договору він вступає в силу з моменту перерахування коштів у сумі, не меншій паю Міністерства оборони України, тобто на момент розгляду справи та прийняття судом рішення мала місце відкладальна обставина, передбачена ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України, в зв'язку з чим сторони не набули прав та обов'язків, передбачених договором.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.01.2008 р. (суддя В.С. Петров) подання прокурорів задоволені, скасовано рішення господарського суду Одеської області від 31.08.2007 р., в задоволенні позову ТОВ „ГРІН КОІН” відмовлено з тих підстав, що умови договору № 11/008/03-062/ОЦс суперечать законодавству України; спірне майно знаходиться в державній власності, але підлягає передачі до комунальної власності територіальної громади м. Одеси; умови договору, з якими пов'язаний момент набрання чинності договору та акту прийому-передачі майна, не виконані; договір є нікчемним в силу його укладенення неуповноваженою особою та без згоди Міністерства оборони України.

Судом також в порядку ст. 90 ГПК України прийнято окрему ухвалу, якою Міністерство оборони України зобов’язано прийняти заходи реагування щодо встановлених господарським судом обставин при розгляді цієї справи з метою попередження укладення неуповноваженими особами, що діють від імені Міністерства оборони України, угод на відчуження військового майна (державної власності) та направлено повідомлення Генеральному прокурору України.

Не погодившись з рішенням суду про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ТОВ „ГРІН КОІН” подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати і відмовити заступнику прокурора м. Одеси та першому заступнику військової прокуратури Південного регіону України у перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на не врахування судом ст. ст. 56, 64, 77, 113, 114 Господарського процесуального кодексу України; вказує, що процедура щодо спільної діяльності позивача та відповідача та процедура щодо компенсації пайової участі (паю) Міністерства оборони України в інвестиційному договорі № 11/007/03-061/ОЦс від 15.03.2006 р. виконана у відповідності до чинного законодавства з обов'язковим повідомленням Міністра оборони України.

Міністерство оборони України вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду таким, що не підлягає скасуванню.

Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши надані докази та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила:

Перегляд рішень, ухвал, постанов господарського суду за нововиявленими обставинами регулюється Розділом ХIII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили за нововиявленими обставинами, що мають значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

При цьому однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат судового перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Переглядаючи судове рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції встановив, що спірне майно є державним. Рішенням Одеської міської ради від 26.01.2007 р. № 843-V „Про надання згоди на передачу з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси цілісного майнового комплексу стадіону 9-го спортивного клубу армії Південного оперативного командування, що знаходиться в управлінні Міністерства оборони України та розташований за адресою: м. Одеса пров. Сільськогосподарський, 2” було надано згоду на передачу з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси цілісного майнового комплексу стадіону 9–го спортивного клубу армії Південного оперативного командування, що знаходиться в управлінні Міністерства оборони України і розташований в м. Одесі, пров. Сільськогосподарський, 2 з метою використання зазначеного майна за цільовим призначенням та доручено виконавчому комітету Одеської міської ради здійснити ремонт зазначеного цілісного майнового комплексу стадіону СКА.

Назване рішення Одеської міської ради в подальшому було схвалено Указом Президента України від 24.10.2007 р. № 1005/2007 „Про деякі питання підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу”, яким зобов’язано Кабінет Міністрів України здійснити у місячний строк у встановленому порядку заходи щодо передачі у власність територіальної громади м. Одеси вказаного майна.

Крім того, суд встановив, що перераховані позивачем платіжним дорученням № 1 від 23.08.2007 р. кошти в сумі 7826000 грн. відповідно до умов договору про компенсацію пайової участі як викуп ТОВ „ГРІН КОІН” пайової участі (паю) Міністерства оборони України в договорі від 15.03.2006 р. № 11/007/03-061/ОЦс були повернуті Центральним спеціалізованим будівельним управлінням на рахунок позивача платіжним дорученням № 269 від 30.08.2007 р., як помилково перераховані.

Це рішення міської ради та платіжне доручення про повернення позивачу грошових коштів суд визнав нововиявленими обставинами, оскільки вони були наявними на момент розгляду справи та прийняття судом рішення 31.08.2007 р., але не були відомі суду.

Оцінивши нововиявлені обставини та матеріали справи, суд встановив, що за договором від 23.03.2006 р., укладеним Міністерством оборони України в особі філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) „Укроборонбуд” та ТОВ „ГРІН КОІН”, останнє зобов’язалось компенсувати вартість пайової участі Міністерства оборони України в інвестиційному договорі від 15.03.2006 р. № 11/007/03-061/ОЦс про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, створення інженерної інфраструктури для їх будівництва, відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін. При цьому сторони домовились, що компенсація вартості паю здійснюється шляхом купівлі-продажу майна, викуп паю здійснюється за 7826000 грн. з урахуванням ПДВ. П. 11 договору про компенсацію пайової участі від 23.03.2006 р. передбачено, що він вступає в силу під відкладальною умовою, згідно зі ст. 212 Цивільного Кодексу України: з моменту перерахування коштів у сумі не меншій ніж та, що передбачена ч. 4 п. 2 даного договору на рахунок Центрального спеціалізованого будівельного управління - далі ЦСБУ.

Також, за договором позивач приймає у власність обумовлене майно шляхом підписання акту прийому-передачі майна, який є невід’ємною частиною договору.

Але судом з’ясовано, що умови договору від 23.03.2006 р., з яким пов'язаний момент набрання чинності договору та акту прийому-передачі майна, не виконані, оскільки перераховані позивачем кошти в сумі 7826000 грн. були йому повернуті, тому названий договір не набрав чинності.

Крім того, суд дійшов висновку, що названий договір не може бути визнаний дійсним виходячи із того, що наказом Міністерства оборони України № 772 від 28.12.2005 р. „Про деякі питання організації будівництва житла”, чинного на момент укладання договору про компенсацію паю, право на підписання договорів пайової участі в будівництві, інвестування будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей, на земельних ділянках, закріплених за органами військового правління, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних сил України та здійснення всіх правочинів надано від імені Міністерства оборони України директору Департаменту будівництва та відчуження фондів Міністерства оборони України.

Між тим, від імені Міністерства оборони України договір від 23.03.2006 р. № 11/008/03-062/ОЦс укладений директором філії Центрального спеціалізованого управління „Укроборонбуд” Мельником В’ячеславом Леонідовичем, який діяв на підставі довіреності Міністерства оборони України від 09.03.2006 р. Цією довіреністю директор філії Мельник В’ячеслав Леонідович мав право укладати договори від імені Міністерства оборони України на підставі рішення Міністра оборони України та за погодженням директора Департаменту будівництва Міністерства оборони України за кошти суб’єктів господарювання. Відповідне рішення Міністра оборони України та погодження Департаменту будівництва Міністерства оборони на укладення спірного договору в матеріалах справи відсутні. Тобто, вищеназваний договір від 23.03.2006 р. від імені Міністерства оборони України укладено неуповноваженою особою.

Більш того, проаналізувавши ст. ст. 1, 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних силах України”, Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних сил, затвердженого постановою КМ України № 1919 від 28.12.2000 р., суд встановив, що рішення на відчуження спірного майна ні Кабінетом Міністрів України, ні Міністерством оборони України не приймалось і дійшов висновку, що договір від 23.03.2006 р. № 11/008/03-062/ОЦс суперечить чинному законодавству, а факт укладення названого договору неуповноваженою особою свідчить про його нікчемність.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов правильних висновків про необґрунтованість позовних вимог щодо дійсності договору та визнання права власності на спірне майно за ТОВ „ГРІН КОІН” та скасував рішення господарського суду від 31.08.2007 р.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції від 10.01.2008 р. прийнято у відповідності із чинним законодавством на підставі правильно встановлених обставин, в зв'язку з чим не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 10.01.2008 р. у справі № 15-17/183-07-7032 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Л.І.Бандура

Суддя                                                                                          Л.І.Бойко

Суддя                                                                                          Л.В.Поліщук