ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ 44/253-07

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г.М.

розглянувши

касаційну скаргу

Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської
ради

на

постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року

у справі

№ 44/253-07 господарського суду
Харківської області

за позовом

Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської
ради

до

СПД-ФО ОСОБА_1.

про

розірвання договору оренди та
виселення

За участю представників сторін:

позивача -не з'явились,

відповідача
-не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Харківської
області від 13.08.2007 р. (суддя -Дюкарєва С.В.) в позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2007
р. (судді -Токар М.В. (головуючий), Івакіна В.О, Сіверін В.І.) рішення
Господарського суду Харківської області від 13.08.2007 р. залишено без змін.

Сторони не скористались наданим
процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

Відзиву від відповідача не
надходило.

Не погоджуючись з рішенням та постановою,
Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та
комунального майна Харківської міської ради звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та передати
справу на новий розгляд, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним
застосуванням господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду
прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,           сторонами був укладений договір
оренди нежитлового приміщення від 08.04.2002 р. № 2675, відповідно до якого
позивач  передав, а відповідач прийняв в
строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 48,3 кв.м.,
розташоване за адресою: м. Харків, вул. Чоботарська, 5, літера "А-2".
Акт прийому-передачі був підписаним сторонами 08.04.2002 р.

Відповідно до п. 4.8 договору
відповідач зобов'язався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Враховуючи, що відповідач не
виконував свого обов'язку  щодо внесення
орендної плати, позивач у 2003 році звернувся з позовом до суду.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 11.03.2003 р. по справі № 11/61-03 позов було
задоволено, договір оренди розірвано, а відповідача виселено з об'єкта оренди.

На стадії виконання зазначеного
рішення між сторонами було укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою
господарського суду Харківської області від 14.09.2003 р.

Згідно умов мирової угоди позивач
відмовляється від пред'явлених позовних вимог про дострокове розірвання
договору оренди нежитлових приміщень № 2675 від 08.04.2002 р. та виселення
відповідача з займаних приміщень. Відповідач зобов'язується своєчасно та в
повному обсязі вносити орендну плату, а також належним чином виконувати інші
свої обов'язки передбачені договором оренди та діючим законодавством. У випадку
несплати орендарем одного орендного платежу, договір оренди вважається
розірваним за погодженням сторін. Судові витрати покладені на відповідача.

Пунктом 8.1 договору оренди
встановлений строк дії договору з 08.04.2002 р. до 08.04.2003 р.

Також судами досліджено додаткову
угоду № 3 до договору оренди нежитлового приміщення підписану сторонами, згідно
якої договір діє з 08.02.2006 р. до 08.01.2007 р.

Згідно п. 8.8 договору, у разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору протягом
30 днів після закінчення його строку, договір вважається продовженим на той
самий строк і на тих же умовах.

Апеляційним господарським судом
надано оцінку додатковій угоді № 4, підписаної сторонами, згідно якої угода діє
з 12.02.2007 р.

Обґрунтовуючи заявлений позов,
позивач зазначав, що підставою для пред'явлення позову є порушення відповідачем
вимог договору, а саме п.п. 4.11, 4.12.

Відповідно до  п.п. 4.11, 4.12 договору відповідач
зобов'язався узгодити призначення нежитлового приміщення з органами пожежної
державної охорони і санітарно-епідеміологічної служби району по місцю
знаходження об'єкта оренди, суворо дотримуватись правил протипожежної безпеки,
норм природоохоронного законодавства, а також вимог санітарних служб. На весь
строк дії договору застрахувати орендоване приміщення в порядку, визначеному
чинним законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може
бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду у разі
невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 34 ГПК
України, відповідачем було надано суду висновок державної
санітарно-епідеміологічної експертизи № 235 від 02.08.2007 р., дозвіл
Ленінського РВ ГУ МНС України в Харківській області  на погодження діяльності відповідача з
26.04.2006 р. по 26.04.2007 р., дозвіл Ленінського РВ ГУ МНС України в
Харківській області № 311/07, виданий 28.04.2007 р.; договір-поліс майнового
страхування від вогню та ризиків стихійних явищ МС № 7/21-06 від 12.01.2006 р.,
договір-поліс майнового страхування від вогню та ризиків стихійних явищ МС №
7/242-07 від 23.02.2007 р.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив про
безпідставність посилань позивача на те, що у відповідача існує заборгованість
з орендної плати, оскільки підписуючи додаткові угоди № 3, 4 про продовження
терміну дії договору оренди, позивач фактично погодився та не мав
заперечень  щодо виконання відповідачем
своїх обов'язків по договору оренди.

Крім того, судом досліджено акт
звірки заборгованості від 04.09.2007 р. (а.с. 91) про відсутність у відповідача
заборгованості по орендній платі.

Отже, попередні судові інстанції
дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог щодо
розірвання договору оренди № 2675 від 08.04.2002 р., виселення
відповідача з нежитлового приміщення площею 48,3 кв.м., розташованого за
адресою: м. Харків, вул. Чоботарська, 5, літ. А-2, та  передання зазначеного нежитлового приміщення
Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального
майна Харківської міської ради.

Перевіривши у відповідності до ч. 2
ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного
господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку
ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності;
дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази;
належним  чином  проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних
обставин, місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки
сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні
правовідносини та прийнято обґрунтоване та законне рішення.

В свою чергу, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу,
повно з'ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої
апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених
в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як
наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає
положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами
та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про
порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого
підтвердження. В зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Управління комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради
залишити  без задоволення.

Рішення Господарського суду
Харківської області від 13.08.2007 року та постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 09.10.2007 року
у справі № 44/253-07 залишити без змін.

Головуючий    суддя
Муравйов О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Фролова
Г.М.