ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2008 р.

Справа № 11/118/07

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузнєцов І.Є., дов. № 3457 від 14.02.2006 р.

від відповідача: Коваленко І.К., паспорт серії ЕО № 332869 від 19.05.1997 р.

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства “Миколаївське”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 25.09.2007 р.

по справі № 11/118/07

за позовом Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя”

до Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства “Миколаївське”

про стягнення 4 901 174,11 грн.

В С Т А Н О В И Л А

03.03.2007 р. господарським судом Миколаївської області одержано позовну заяву Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя” (далі по тексту - АТВТ “Гілєя”) до Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства “Миколаївське” (далі по тексту - СЗАТ “Миколаївське”) про стягнення 162 100,55 грн., посилаючись на порушення відповідачем умов Договору № 78/св від 13.02.2006 р. та при цьому позивачем було сплачено державного мита за подачу позовної заяви 1621,01 грн.

Ухвалою місцевого господарського суду від 12.03.2007 р. (суддя Василяка К.Л.) позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 11/118/07.

30.05.2007 р. до господарського суду першої інстанції надійшла заява від АТВТ “Гілєя” про уточнення та збільшення позовних вимог, відповідно до якої АТВТ „Гілєя” просить стягнути з СЗАТ “Миколаївське”: 11060,53 грн. –передплати, 124161,40 грн. –вартості ТМЦ, наданих на умовах товарного кредиту, 6833,99 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 4510,34 грн. пені на підставі п. 4.3 Договору, 4 901 174,11 грн. пені за невиконання прийнятих на себе зобов'язань.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.09.2007 р. (суддя Василяка К.Л.) позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 11060,53 грн. передплати, 113 332,99 грн., заборгованості за поставлені ТМЦ, 3649,23 грн. пені на підставі п. 4.4 Договору, 300 000,00 грн. пені на підставі п. 4.3 Договору, 1546,72 грн. держмита та витрати на ІТЗ судового процесу, а також стягнуто з відповідача в доход державного бюджету 25500,00 грн. держмита.

Рішення суду обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору № 78/с від 13.02.2006 р., укладеного між позивачем та відповідачем на вирощування та постачання цукрових буряків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, СЗАТ “Миколаївське” звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області від 25.09.2007 р. по справі № 11/118/07 скасувати, оскільки висновки, викладені у оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи.

17.12.2007 р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшли доповнення до апеляційної скарги разом з додатковими документами по справі.

В судовому засіданні представник СЗАТ „Миколаївське” не заперечував проти стягнення передплати, вартості ТМЦ, відсотків за користування товарним кредитом. В іншій частині з рішенням суду не згоден.

АТВТ “Гілєя” відзив на апеляційну скаргу не надало, в судовому засіданні представник позивача просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

13.02.2006 р. між АТВТ “Гілєя” та СЗАТ “Миколаївське” було укладено договір № 78/св на вирощування та постачання цукрових буряків (далі по тексту - Договір), за умовами якого сторони зобов'язались на основі співробітництва, спільної трудової участі та організації, шляхом використання власного майна, устаткування, фінансових, людських ресурсів, матеріалів, сировини тощо, діяти для досягнення спільної мети, а саме забезпечення стабільно високого продуктивного виробництва цукрових буряків та досягнення максимально можливих прибутків. При цьому СЗАТ “Миколаївське” зобов'язалося передати АТВТ “Гілєя” цукровий буряк, а АТВТ “Гілєя” зобов'язалося прийняти товар та оплатити його вартість на умовах, передбачених Договором.

Згідно п.п. 2.4, 3.1 Договору СЗАТ “Миколаївське” зобов'язалося передати у власність АТВТ “Гілєя” 3000 тон цукрового буряку в заліковій вазі, за ціною 195,00 грн. (при базисній цукристості 16%), в строк до 01.11.2006 р. на умовах франко-бурякове поле виробника.

Відповідно до п. 2.10 Договору завод має право провести попередню оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника.

На виконання вказаного пункту Договору, АТВТ “Гілєя”, в якості передплати за цукровий буряк, перерахував СЗАТ “Миколаївське” 53 960,85 грн. по платіжних дорученнях № 562 від 12.04.2006 р., № 864 від 19.06.2006 р., № 1077 від 22.06.2006 р.

У відповідності з п. 2.11 Договору, для досягнення мети договору, позивач вправі здійснити поставку товарно-матеріальних цінностей, необхідних виробнику для вирощування цукрових буряків (насіння, масивно-мастильні матеріали, засобів захисту рослин, мінеральних добрив та інше). Найменування, кількість, ціна зазначених товарно-матеріальних цінностей визначається сторонами додатково, вказується в накладних на їх відпуск, а поставка товарно-матеріальних цінностей виробнику здійснюється на умовах товарного кредиту.

Згідно п. 2.12 Договору, за користування товарним кредитом виробник сплачує заводу 24% річних від вартості отриманих, але не оплачених товарно-матеріальних цінностей. Проценти нараховуються і підлягають сплаті з наступного дня після фактичної передачі товарно-матеріальних цінностей і до повної їх оплати або проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою однієї із сторін. За постачання виробнику засобів захисту рослин останній сплачує 3% річних від їх вартості. Насіння видається по безвідсотковому кредиту.

Згідно наявних матеріалів у справі, АТВТ “Гілєя” здійснило СЗАТ “Миколаївське” наступні поставки: насіння буряків на суму 27 720,00 грн. (згідно накладній № 26 від 30.03.2006 р.), дизпаливо на суму 16 560,00 грн. (по накладній № 27 від 30.03.2006 р.), добрива на суму 40 156,80 грн. (по накладних №№ 25, 96 від 14.04.2006 р., № 331 від 05.05.2006 р.), гербіциди на суму 39 684,60 грн. (по накладних № 97 від 14.04.2006 р., № 394 від 05.06.2006 р.), насіння кукурудзи на суму 4 000,00 грн. (по накладній № 330 від 05.05.2006р.).

По накладній № 141 від 01.06.2006 р. СЗАТ “Миколаївське” повернув позивачу частину насіння буряку на суму 3 960,00 грн., тобто загальна сума поставлених відповідачу товарно-матеріальних цінностей склала 124 161,40 грн.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що у разі відхилення рівня цукристості товару від базисного, визначена сторонами ціна коригується у відповідності до коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 02.06.2000 р.

Накладною № 439 від 29.11.2006 р. підтверджується поставка відповідачем позивачу 222,738 тон цукрового буряку на виконання умов Договору, цукристість якого була відхилена від базисній та вартість визначена у сумі 42 900,32 грн., що свідчить про виконання Договору відповідачем не в повному обсязі.

Після поставки СЗАТ “Миколаївське” цукрового буряку, не забезпечена поставкою товару сума передплати у розмірі 11 060,53 грн.

01.02.2007 р. АТВТ “Гілєя” направило на адресу відповідача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій було зазначено, що з врахуванням взаємних поставок товару та перерахування грошових коштів, станом на 21.01.2007 р., заборгованість відповідача становила 162 100,55 грн., з яких 11 060,53 грн. передплати, 124 161,40 грн. вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей та 22 368,28 грн. відсотків за користування товарним кредитом.

19.03.2007 р. між сторонами було укладено угоду № 21/св про зарахування однорідних грошових вимог, згідно якої розмір заборгованості зменшився на суму 26 630,00 грн. (вартість культиватора) та склав 130 960,21 грн.

Отже, відповідачем було порушено вимоги статті 526 ЦК України - недопоставка товару позивачу склала 2 777,262 тон цукрового буряку на загальну суму 541 566,09 грн.

Пункт 4.3 Договору передбачає, що у разі порушення умов, передбачених п. 2.4 Договору, виробник, незалежно від наявності вини (умислу або необережності), сплачує заводу пеню у розмірі 5% від вартості недопоставленого товару за кожен день прострочки.

Стаття 230 ГК України зазначає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Змістом п. 5.2 Договору передбачено, що при настанні форс-мажорних обставин, сторона повинна не пізніше п'яти днів з моменту їх виникнення сповісти про це письмово іншу сторону.

Як встановлено матеріалами справи ніяких повідомлень про щодо неможливості виконати умови договору, у зв’язку з будь-яких обставин, відповідач позивачу не надавав. Висновок торгово-промислової палати від 09.10.2007 р., наданий відповідачем 17.12.2007 р., не може бути підставою для скасування рішення , оскільки доказів надання відповідачем такого висновку чи будь-якого повідомлення про неможливість виконати умови договору позивачу суду надано не було.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом Миколаївської області при прийнятті рішення по даній справі було правильно зроблено розрахунки заборгованості відповідача рішення господарського суду Миколаївської області про стягнення боргу та пені, з урахуванням вимог ст. 83 п. 3 ГПК України, відповідає обставинам справи і скасуванню чи зміні в цій частині не підлягає.

Звертаючись з заявою про збільшення позовних вимог, АТВТ "Гілєя" державне мито не сплатило і суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, стягнув з СЗАТ "Миколаївське" державне мито у сумі 1546,72 грн., на користь позивача, а також стягнуто 25 500,00 грн. держмита на користь державного бюджету.

Судова колегія вважає, що стягнення з СЗАТ "Миколаївське" державного мита на користь держави у сумі 25 500,00 грн. не відповідає приписам ст. 49 ГПК України і приходить до висновку про зміну рішення в частині стягнення судових витрат, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції: стягнути з СЗАТ “Миколаївське” (57061, с. Новокатеринівка, вул. Комарова, 26, Веселіновського району Миколаївської області, п/р 2 в Веселіновському відділенні “Ощадбанку” № 5376, МФО 386014, 0) в доход Державного бюджету України 2659,00 грн.; стягнути з СЗАТ “Миколаївське” (57061, с. Новокатеринівка, вул. Комарова, 26, Веселіновського району Миколаївської області, п/р 2 в Веселіновському відділенні “Ощадбанку” № 5376, МФО 386014, 0) на користь АТВТ „Гілєя” (55204, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Бульвар Миру, 4, р/р 0233 в ТОВ „Укрпромбанк” м. Київ, МФО 321228, ) 1621,01 грн.; стягнути з АТВТ „Гілєя” (55204, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Бульвар Миру, 4, р/р 0233 в ТОВ „Укрпромбанк” м. Київ, МФО 321228, ) в доход Державного бюджету України в особі ВДК Центрального району м. Миколаєва (р/р № 0006 в УДК у Миколаївській області, КБК 22090200, МФО 82013, ) 21 220,00 грн. державного мита.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального Кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу СЗАТ “Миколаївське” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 25.09.2007 р. по справі № 11/118/07 –змінити в частині розподілу судових витрат, вказавши: Стягнути з СЗАТ “Миколаївське” (57061, с. Новокатеринівка, вул. Комарова, 26, Веселіновського району Миколаївської області, п/р 2 в Веселіновському відділенні “Ощадбанку” № 5376, МФО 386014, 0) в доход Державного бюджету України 2659,00 грн.

Стягнути з СЗАТ “Миколаївське” (57061, с. Новокатеринівка, вул. Комарова, 26, Веселіновського району Миколаївської області, п/р 2 в Веселіновському відділенні “Ощадбанку” № 5376, МФО 386014, 0) на користь АТВТ „Гілєя” (55204, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Бульвар Миру, 4, р/р 0233 в ТОВ „Укрпромбанк” м. Київ, МФО 321228, ) 1621,01 грн.

Стягнути з АТВТ „Гілєя” (55204, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Бульвар Миру, 4, р/р 0233 в ТОВ „Укрпромбанк” м. Київ, МФО 321228, ) в доход Державного бюджету України в особі ВДК Центрального району м. Миколаєва (р/р № 0006 в УДК у Миколаївській області, КБК 22090200, МФО 82013, ) 21 220,00 грн. державного мита.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Господарському суду Миколаївської області видати наказ.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.Т. Лавренюк

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Т.Я. Гладишева