ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.01.08р.

Справа № 18/742-07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Супінатор" м.Дніпропетровськ

до Комунального підприємства

"Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації"

м.Дніпропетровськ

треті особи,

на стороні

відповідача: 1 - Дніпропетровська міська рада

м.Дніпропетровськ

2 - Комітет комунальної власності міської ради

м.Дніпропетровськ

про визнання права власності та зобов'язання зареєструвати право власності

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Саннікова О. В. - дов. від 01.10.2007., Россіхіна А. В. - дов. від 01.10.2007

від відповідача: не з`явився

від третіх осіб: 1- не з`явився

2 - Жукова Є. О. - дов. № 21/3-1 від 08.01.2008 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати за позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Супінатор" право власності на об`єкт нерухомості - майстерня № 62 нежитлове приміщення № 316 Літ.А-9, у тому числі ґанок 2,7 кв. м літ.а1 без вводу в експлуатацію, розташоване у підвалі житлового будинку загальною площею 54,2 квадратних метри згідно із планом за технічним паспортом на громадський будинок № 6 по провулку Людмили Мокієвської, яке було придбане за договором купівлі-продажу комунального майна від 22 березня 1996 року №104/КВ;

- зобов`язати відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати у встановленому порядку право власності в цілому на об`єкт нерухомості - майстерня № 62 нежитлове приміщення № 316 Літ.А-9, у тому числі ґанок 2,7 кв. м літ.а1 без вводу в експлуатацію, розташоване у підвалі житлового будинку загальною площею 54,2 квадратних метри згідно із планом за технічним паспортом на громадський будинок № 6 по провулку Людмили Мокієвської, яке було придбане за договором купівлі-продажу комунального майна від 22 березня 1996 року № 104/КВ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу за договором купівлі-продажу комунального майна від 22 березня 1996 р. № 104/КВ належить цілісний майновий комплекс за адресою: м.Дніпропетровськ, провулок Л.Мокієвської, 6, площею 48,3 кв. м, а відповідач відмовив йому у реєстрації права власності в зв`язку з невідповідністю площі приміщення матеріалам технічної інвентаризації.

Відповідач відзив на позов не надав, у судове засідання не з`явився.

Третя особа-1 в судове засідання не з'явилась, витребувані судом документи не надала.

Третя особа-2 в судовому засіданні просять прийняти рішення відповідно з чинним законодавством України.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

За згодою позивача та третьої сооби-2 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення присутніх представників, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

22.03.1996 р. між представництвом Фонду державного майна в м.Дніпропетровську та Товариством покупців-членів трудового колективу Державного комунального підприємства побутового обслуговування населення № 105 "Супінатор", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Супінатор", було укладено договір купівлі-продажу комунального майна № 104/КВ, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С.В. 22.03.1996 р. за реєстровим № 681.

За умовами Договору, Продавець продав, а позивач купив комунальне майно, як цілісний майновий комплекс за адресою: м.Дніпропетровськ, провулок Л.Мокієвської, 6, площею 48,3 кв. м. Факт передачі майна підтверджується актом передачі від 26.02.1997 р. Право власності на зазначене майно підтверджується свідоцтвом про право власності на зазначене майно від 24.02.1997 р. № 1168, виданим Представництвом Фонду державного майна України у м.Дніпропетровську.

Після укладання Договору наказом Представництва Фонду державного майна в м.Дніпропетровську від 12.04.1996 р. № 175-П було зобов`язано керівників приватизованих підприємств внаслідок зміни форми власності підприємств здійснити необхідні дії щодо виключення підприємств з Державного реєстру, як державних, скласти та подати до Представництва Фонду передаточні баланси та акти ліквідації на затвердження. Після передачі комунального майна за актом від 26.02.1997 р. ДКППОН № 105 "Супінатор" був перереєстрований у ТОВ "Супінатор" згідно розпорядженням виконкому Індустріальної районної ради м.Дніпропетровська № 157-р від 17.03.1997 р.

Регіональним відділенням Фонду державного майна у Дніпропетровській області наказом від 23.02.1998 р. № 9 Представництво Фонду державного майна в м.Дніпропетровську, який є стороною Договору, було ліквідовано без правонаступництва.

Після купівлі майна по договору від 22.03.96 р. позивач не звертався до відповідача з заявою про реєстрацію права власності та внесення запису до Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно.

У серпні 2007 р. позивач звернувся до відповідача із заявою від 01.08.2007 р. №6983/07 з вимогою зареєструвати право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення за адресою: провулок Л.Мокієвської, 6, літ. А-9, прим. № 316 (майстерня 62).

За листом відповідача від 04.09.2007 р. № 10221 правовим обґрунтуванням відмови у реєстрації є неможливість за поданими заявником (позивачем) документами установити відповідність заявлених прав, а саме: в наданому Договорі не визначено номер приміщення, на яке набувається право власності, а зазначена площа не відповідає матеріалам технічної інвентаризації.

Позивач звернувся до суду, просить визнати за ним право власності на майстерню № 62 (в тому числі ґанок) площею 54,2 кв. м, розташовану у підвалі житлового будинку по провулку Л.Мокієвської без вводу в експлуатацію.

Суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також те, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як на час звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності на вказаний вище об'єкт, так і на час прийняття судом рішення, позивачем не надано доказів того, що відповідачем або іншим органом, в компетенцію якого входить вирішення питання щодо встановлення чи припинення права власності, вчинені дії, які б юридично позбавили ТОВ "Супінатор" права власності на майстерню № 62 (в тому числі ґанок), розташовану у підвалі житлового будинку по пров.Л.Мокієвської.

Витрати по справі відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на позивача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 04.02.008 р.