СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

25 лютого 2008 року

Справа № 2-17/12683-2006 (2-6/12683-2006)

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Дугаренко О.В.,

Заплава Л.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Герасимовський С.В., дов.№ 26 від 01.02.2008

відповідача: Дудко О.М., дов. № 96 від 11.06.2007

Приватний вищий навчальний заклад "Кримський інститут економіки та господарського права"

представники третіх осіб - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу "Кримський інститут економіки та господарського права" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гайворонський В.І.) від 03.12.2007 у справі №2-17/12683-2006 (2-6/12683-2006)

за позовом           Одеської національної юридичної академії (вул. Піонерська, 2, місто Одеса,65009)

(вул.Гоголя,5, місто Сімферополь)

до           Приватний вищий навчальний заклад "Кримський інститут економіки та господарського права" (вул. Желябова, 17, місто Сімферополь,95000)

(вул.Гоголя,д.7, місто Сімферополь)

3-тя особа- Кримський Республіканський професійно-технічний навчальний заклад "Сімферопольське вище професійне училище сфери обслуговування і будівництва" (вул. Севастопольська, 54, місто Сімферополь,95015)

Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції (вул. Чернишевського, 2, місто Сімферополь, 95051)

про усунення перешкод в користуванні приміщеннями та виселення; за зустрічним позовом про визнання недійсним договору; по заяві відповідача про відстрочку виконання рішення та скарга на дії ДВС

ВСТАНОВИВ:

Одеською національною юридичною академією заявлено позов до Приватного вищого навчального закладу „Кримський інститут економіки та господарського права” про усунення перешкод у користуванні майном.

Відповідачем заявлено зустрічний позов про визнання недійсним договору оренди від 01.07.2000.

Рішенням господарського суду Автономної республіки Крим від 30.08.2006 у справі № 2-6/12683-2006, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.10.2006, позов Одеської національної юридичної академії задоволено.

Зобов’язано Приватний вищий навчальний заклад „Кримський інститут економіки та господарського права” не чинити перешкод у користуванні орендованими службовими приміщеннями другого поверху площею 304, 0 кв. м та підсобними приміщеннями на території господарського двору площею 125, 0 кв. м по вулиці Желябова, 17 у місті Сімферополі, а також звільнити зазначені приміщення.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2007 у справі № 2-6/12683-2006 постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.10.2006 залишена без змін.

Приватний вищий навчальний заклад „Кримський інститут економіки та господарського права” звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з заявою, а потім надав уточнення до заяви, в яких просить відстрочити виконання рішення господарського суд Автономної Республіки Крим у справі № 2-6/12683-2006 від 30.08.2006 до перегляду постанови Вищого господарського суду України від 31.01.2007 Верховним судом України.

Також відповідач оскаржує постанову Державної виконавчої служби про накладення штрафу від 11.12.2006 за незвільнення незаконно зайнятих службових приміщень другого поверху загальною площею 304, 0 кв. м по вулиці Желябова, 17 у місті Сімферополі. У скарзі заявник просить скасувати зазначену постанову, роз’яснити процедуру виконання рішення та зобов’язати державного виконавця винести постанову про зупинення виконавчого провадження.

Вимоги зазначеної скарги мотивовані тим, що у відповідача відсутні будь-які відношення з позивачем. Також Приватний вищий навчальний заклад „Кримський інститут економіки та господарського права” зазначає, що приміщення повинні звільнятися у тому ж порядку, що й при укладенні договору, однак, орендодавець підтвердив його право на оренду.

Відповідач також надав скаргу на постанову Державної виконавчої служби про поновлення виконавчого провадження № 3214-6, № 3213-6 від 28.02.2007, в яких просить скасувати зазначені постанови, роз’яснити процедуру виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2006 у справі № 2-6/12683-2006. Зазначені вимоги обґрунтовані тим, що обставини, що стали підставою для зупинення виконавчого провадження не припинили існування та державний виконавець не реалізував право, передбачене пунктом 5 статті 35 Закону України „Про виконавче провадження”.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.12.2007 у справі 2-17/12683-2006 у задоволенні заяви Приватного вищого навчального закладу „Кримський інститут економіки та господарського права” про відстрочку виконання рішення, скарг на постанови державного виконавця про поновлення виконавчого провадження № 3213-6, №3214-6 від 28.02.2007 та про накладення штрафу від 11.12.2006 відмовлено.

Міри по забезпеченню скарг, що прийняті ухвалою від 13.08.2007, згідно з яким було зупинено виконавче провадження по примусову виконанню наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.08.2006 у справі № 2-6/12683-2006 скасовані.

Ухвала суду обґрунтована тим, заявник не довів обставин, на які посилається.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.12.2007 у справі 2-17/12683-2006, прийняти нову, якою заяву про відстрочку виконання рішення і скарги на дії Державної виконавчої служби задовольнити.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, оскаржувана ухвала не тільки порушує права Приватного вищого навчального закладу „Кримський інститут економіки та господарського права”, але й законні інтереси студентів як замовників освітніх послуг, коли під час учбового періоду Державна виконавча служба у Залізничному районі міста Сімферополя неодноразово зривала заняття шляхом примусового виконання рішення.

У судовому засіданні 25.02.2008 представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі № 2-17/12683-2006 до розгляду господарським судом Автономної Республіки Крим заяви державного виконавця про роз’яснення рішення від 30.08.2006.

Судовою колегією було відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.

Представники 3-осіб- у судове засідання не з’явились, про місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Судова колегія вирішила можливим розглянути спір за відсутністю представників 3-осіб, оскільки згідно частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Переглянувши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту апеляційної скарги та інших матеріалів справи вбачається, що відповідач не згодний з висновками господарського суду Автономної Республіки Крим, що викладені в рішенні від 30.08.2006 у справі № 2-6/12683-2006.

Як вже було встановлено судом першої інстанції само рішення не може бути обставиною, якою ускладнюється його виконання або робить не неможливим його виконання.

Тому посилання апелянта на статтю121 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, господарський суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення, судовою колегією до уваги не приймаються.

Аналізуючи обставини справи, суд апеляційної інстанції також зазначає, що даний випадок не є виключним, а тому відсутні підстави для відстрочки виконання рішення.

Крім того, в уточненнях до заяви про відстрочку виконання рішення відповідач робив прив’язку до обставин, до настанням яких він просив відстрочити виконання рішення, а саме до перегляду постанови Вищого господарського суду України від 31.01.2007 Верховним судом України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Верховного суду України від 22.02.2007 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 31.01.2007 у справі № 2-6/1263-2006, тобто на момент винесення оскаржуваної ухвали господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.12.2007 у справі 2-17/12683-2006 обставини, до настанням яких відповідач просив відстрочити виконання рішення, вже настали.

Вирішуючи питання про задоволення вимог скарг на постанови Державної виконавчої служби, судова колегія встановила, що відповідач не навів доводи неправомірності дій державних виконавців, а вимоги скарги засновані лише на аргументах незаконності рішення суду першої інстанції, яке вступило у законну силу.

Отже, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що за тими підставами, якими обґрунтовуються скарги на постанови Державної виконавчої служби, вони задоволені бути не можуть.

В апеляційній скарзі заявник також не навів які порушення допустив суд першої інстанції при залишені без задоволення зазначених скарг на постанови державних виконавців.

Викладені в апеляційній скарзі доводи Приватного вищого навчального закладу „Кримський інститут економіки та господарського права” про те, що діями державних виконавців порушені законні інтереси студентів як замовників освітніх послуг тим, що під час учбового періоду Державна виконавча служба у Залізничному районі міста Сімферополя неодноразово зривала заняття шляхом примусового виконання рішення, не підтверджуються належними доказами, а тому відхиляються судовою колегією.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи докази відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, розглянувши апеляційну скаргу по суті, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що апелянт не довів обґрунтованість своїх вимог, у зв’язку з чим вони задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу „Кримський інститут економіки та господарського права” залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.12.2007 у справі 2-17/12683-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Т.П. Фенько

Судді                                                                                О.В. Дугаренко

Л.М. Заплава