ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ПОСТАНОВА
Справа № 11-09-07/506а
"07" березня 2008 р., 14 год. 30 хв.           м. Черкаси
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Довганя К.І., суддів Чевгуз О.В., Грачов В.М. при секретарі Захаровій А.Г., за участю представників сторін: від позивача: Долженков О.В. - за довіреністю; від відповідача: Сало В.Д., Охтирська Т.О., Сивух ін Г.С., Безпрозванна О.В. –за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства „Канівський маслосирзавод” до Канівської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,
Заявою, поданою до господарського суду 03.03.2006р., позивач уточнив позовні вимоги. Замість вимоги про визнання спірного податкового повідомлення-рішення недійсним позивач вимагає визнати його нечинним.
Господарський суд прийняв уточнення позивачем позовних вимог.
Постановою Господарського суду Черкаської області від 29.03.2006 р., залишеною без змін ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.06.2007 р. у позові було відмовлено повністю. Ухвалою вищого адміністративного суду України від 25.10.2007 р. постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції було скасовано. А справу направлено на новий розгляд.
В обґрунтування позову позивач вказав на невідповідність спірного податкового повідомлення-рішення фактичним обставинам та вимогам законодавства.
Так, на думку позивача висновок перевіряючи в акті перевірки, на підставі якого прийняте оспорюване рішення про безпідставне включення позивачем до окремої декларації з податку на додану вартість, за якою цей податок спрямовується на виплату дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продане ними переробним підприємствам молоко (далі –дотаційна декларація), податкових зобов’язань за реалізовану молочну продукцію, вироблену із молока, з посиланням на те, що це молоко було придбане не у сільськогосподарських товаровиробників, а у ВАТ „Світловодський маслоробний комбінат” є не обґрунтованим.
За твердженням позивача податкові зобов’язання з податку на додану вартість за реалізовані ним молоко та молочну продукцію, відображалися ним у податковій декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом (далі –бюджетна декларація) та у дотаційній декларації у сумах, пропорційних кількості молока закупленого від сільськогосподарських товаровиробників та у інших продавців, у тому числі і у ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат”, і кількості продукції, виробленої із такої сировини.
Крім того позивач вважає необґрунтованим висновок відповідача про те, що ним безпідставно включено до дотаційної декларації суми податку на додану вартість з операцій продажу у травні 2005р. ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” 2487249кг молока з посиланням на те, що у даному випадку позивач здійснював реалізацію сировини а не переробленого продукту, що суперечить приписам п. 11.21 ст. 11 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР „Про податок на додану вартість” та Порядку нарахування, виплати і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо у живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999р. №805 (далі –Порядок №805), у частині встановлених цими нормативними актами методики нарахування та порядку обліку податкових зобов’язань.
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши при цьому, що придбання позивачем у травні 2005р. у ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” 2487249кг молока та продаж останньому у цьому ж місяці такої ж самої кількості молока охолодженого не підтверджується спеціалізованими товарними накладними форми №1-ТН (МС), затвердженої наказом Мінагрополітики України від 01.07.2002р. №176. У позивача відсутні документи на підтвердження фактично понесених ним транспортно-заготівельних витрат на здійснення господарських операцій з придбання у ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” та продажу йому у травні 2005р. молока. Позивач не одержував у травні 2005р. від Канівського державного лікаря ветеринарної медицини ветеринарного свідоцтва (Ф-2) на реалізацію молока ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат”.
Крім того, відповідач вважає, що продане позивачем у травні 2005р. ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” охолоджене молоко за Законом України від 24.06.2004р. №1870-ІУ „Про молоко та молочні продукти” є сировиною і відповідно не є готовою продукцією, тому згідно Порядку №805 позивач не мав права спрямовувати отримані ним за реалізацію такого молока суми податку на додану вартість для виплати дотацій сільськогосподарським виробникам за продане ними молоко, а повинен був сплачувати ці суми до бюджету.
У засіданні суду представник позивача позов підтримав, з підстав, викладених у ньому.
Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили з підстав викладених відповідно у запереченнях проти нього.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив наступне.
У період з 02.11.2005р. по 07.12.2005р. відповідачем була проведена планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання ним вимог податкового законодавства за період діяльності з 01.07.2004р. по 01.07.2005р. За результатами цієї перевірки був складений акт від 07.12.2005р. №54/23-028/00447830.
Перевіркою встановлено, що 6 вересня 1999р. позивач був зареєстрований Канівською районною державною адміністрацією як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа, 28 вересня 1998р. він був узятий відповідачем на облік як платник податків а 7 жовтня 1998р. зареєстрований як платник податку на додану вартість. Позивач здійснює діяльність по переробці та реалізації молока та молочної продукції.
Позивач не вів окремий податковий облік молока, молочної продукції, виготовлених із молока, закупленого у сільськогосподарських товаровиробників, та окремий облік іншої продукції.
31 травня 2005р. позивач на виконання укладених з ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” договорів купівлі-продажу молока, молочної продукції від 01.06.2004р. №61 та від 01.06.2004р. №64/06 придбав у ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” 2487249кг. молока вартістю 2512009грн. 27коп., у тому числі 418667грн. 54коп. податку на додану вартість. В той же день позивач продав ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” 2487249кг. Молока, вартістю 2512009грн. 27коп., у тому числі 418667грн. 54коп. податку на додану вартість.
Документи, що підтверджують фактично понесені позивачем транспортно-заготівельні витрати на придбання від ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” молока для перевірки надані не були.
Оприбуткування придбаного у ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” молока позивач здійснив на підставі видаткових накладних від 31.05.2005р. №СМ-т006748, №СМ-т006751, №СМ-т006803 і №СМ-т006808.
Довіреність на одержання від ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” молока була видана позивачем згідно з книгою реєстрації довіреностей 30.06.2005р. за №537009 на Северина О.М.
Реалізацію ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” молока позивач здійснив на підставі видаткових накладних від 31.05.2005р. №СЗ-0010697, №СЗ-0010699, №СЗ-0010712 і №СЗ-0010713 а суму податку на додану вартість, нараховану з вартості проданого ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” молока –4186667грн. 54коп. позивач включив до податкового кредиту дотаційної декларації за травень 2005р.;
У бухгалтерському обліку позивача станом на 01.07.2005р. по операціях з кіпівлі-продажу молока, здійснених ним з ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат”, числиться дебіторська і кредиторська заборгованість на одну і ту ж саму суму 2512009грн. 27коп.
Перевіркою були встановлені і інші порушення позивачем податкового законодавства, проте позивач ні у позовній заяві ні у засіданні суду не привів ніяких доводів щодо невідповідності обставин таких порушень фактичним обставинам чи неправильного застосування відповідачем при цьому чинного законодавства.
Встановлені перевіркою обставини відповідач оцінив як такі, що вказують на порушення позивачем вимог п. 4.1 ст. 4, п. 11.21 ст. 11 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР „Про податок на додану вартість”, п. 5, п. 6 Порядку №805. Зокрема відповідач вважав, що позивач безпідставно включив до податкових зобов'язань дотаційної декларації обсяг продажу молока на суму 2512009грн. 27коп., у тому числі 418667грн. 54коп., оскільки це молоко було придбане не у сільськогосподарських товаровиробників, а у переробного підприємства - ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат”. Ці обсяги продажу позивачем молока і суму податку на додану вартість за висновком відповідача позивач повинен був відображати у бюджетній декларації.
Вказане правопорушення призвело до заниження позивачем 418668грн. податку на додану вартість за травень 2005р.
Позивач не спростував того, що він не вів окремого податкового обліку молока, молочної продукції, виготовлених із молока, закупленого ним у сільськогосподарських товаровиробників, та окремого обліку іншої продукції, не одержував від Канівської державної лікарні ветеринарної медицини ветеринарного свідоцтва (Ф-2) на реалізацію молока ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” та включив до дотаційної декларації суму податку на додану вартість, нараховану з вартості проданого ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” молока.
Не надав позивач на вимогу суду і докази на підтвердження транспортування молока від продавця до покупця чи інших вантажоотримувачів, придбаного позивачем у травні 2005р. у ВАТ „Світловодський маслосиркомбінат” та проданого останньому у цьому ж місяці 2005р., пояснивши це тим, що він не вів аналітичного обліку таких перевезень з огляду на їх значні обсяги та використання для цього крім власного транспорту також орендованого транспорту, транспорту приватних підприємців та спеціалізованих транспортних підприємств.
З матеріалів справи також вбачається, що протягом травня 2005 року позивачем було заготовлено (придбано) у населення 6775977,33 кг молока та від селянських господарств - 4597896,944 кг. Разом кількість заготовленого молока складала 1 1373874,277 кг. Частина молока в кількості 2487249,00 грн. було піддано попередній фізичній обробці, охолодженню та відвантажено ВАТ «Світловодський маслосиркомбінат». Відпуск продукції здійснювався шляхом оформлення відповідних видаткових накладних за встановленою формою, а в кінці місяця виписувалася узагальнююча видаткова накладна.
Розподіл податкового кредиту та податкових зобов’язань між бюджетною та дотаційною деклараціями позивач здійснив розрахунково, виходячи з коефіцієнта, що дорівнює частці молока, закупленого у сільськогосподарських товаровиробників за нульовою та повною ставкою податку на додану вартість у загальному обсязі молока, закупленого у всіх категорій постачальників, керуючись при цьому п. 16 листа Державної податкової адміністрації України від 28.01.2003р. №1399/7/15-3317.
Відповідно до п.11.21 ст. 11 Закону №168/97-ВР у 2005, 2006 роках сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі. Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1999р. №805 був затверджений згадуваний вище Порядок №805, пунктом 1 якого з урахуванням змін і доповнень, внесених згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004р. №254, встановлено, що цей Порядок встановлює механізм нарахування та виплат дотацій на період з 1 січня 1999 р. до 1 січня 2005 р. переробними підприємствами сільськогосподарським товаровиробникам усіх форм власності і господарювання, включаючи особисті селянські господарства (далі - сільськогосподарські товаровиробники), за реалізовані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі. Нарахування і виплата дотацій проводиться переробними підприємствами всіх форм власності, які мають власні переробні потужності. Цей Порядок не поширюється на операції з реалізації молока, молочної продукції, м'яса та м'ясопродуктів, виготовлених переробними підприємствами з імпортованої сировини та із сировини, закупленої не в живій вазі і не власного виробництва сільськогосподарського товаровиробника, з продажу імпортованої сировини, з продажу молока і м'яса в живій вазі посередниками та переробки сировини на давальницьких умовах.
Закон України від 24.06.2004р. №1870-ІУ „Про молоко та молочні продукти” у ст. 1 визначає переробне підприємство по відношенню до переробки молока як підприємство, яке закуповує молоко та молочну сировину, має виробничі потужності та умови для виробництва молочних продуктів гарантованої якості та безпеки відповідно до нормативних документів. У цій же статті цього ж Закону визначаються терміни:
молоко сире –продукт нормальної секреції молочних залоз однієї або декількох здорових корів, овець, кіз, буйволиць, кобил, температура якого не перевищує 40 С і який не піддавався будь-якій обробці (далі –молоко);
молочна сировина –молоко, призначене для переробки, яке піддавалося попередній фізичній обробці (фільтрації, охолодженню), а також вершки та знежирене молоко, одержані шляхом сепарування, які відповідають встановленим вимогам нормативних документів;
молочні продукти –продукти, в яких молочна сировина становить не менше 50 відсотків від загального складу продуктів.
З огляду на приведені вище норми законодавства господарський суд приходить до висновку, що для застосування платником податку на додану вартість п. 11.21 ст. 11 Закону №168/97-ВР необхідно, щоб такий платник податків був переробним підприємством і мав власні переробні потужності, придбавав молоко і м’ясо в живій вазі у сільськогосподарських товаровиробників і реалізував молоко та молочну продукцію, м’ясо та м’ясопродукти.
У даному випадку позивач є переробним підприємством, має власні переробні потужності, придбавав молоко у сільськогосподарських товаровиробників і реалізував первинно оброблене і охолоджене ним молоко (молочну сировину) іншим підприємствам.
Пункт 11.21 Закону №168/97-ВР не вимагає щоб молоко, яке реалізується переробним підприємством було готовою продукцією цього підприємства і відповідно не було молочною сировиною для іншого переробного підприємства. Приведені відповідачем на спростування цього висновку доводи є не переконливими і такими, що суперечать меті, з якою були запроваджені положення п. 11.21 ст. 11 Закону №168/97-ВР, а саме для підтримки сільськогосподарських товаровиробників. У даному випадку згідно з доводами відповідача сільськогосподарські товаровиробники не мали б права на отримання такої підтримки у вигляді дотації за реалізоване ними позивачу молоко.
Твердження відповідача про те, що позивач включив до дотаційної декларації за травень 2005 р. суми податку на додану вартість з операцій продажу молока, що було придбане не у сільськогосподарських виробників а у ВАТ «Світловодський маслосирзавод»суд вважає безпідставним, оскільки воно не ґрунтується на матеріалах справи а є лише припущенням.
Отже, позивач правомірно включив 418667,54 грн. податку на додану вартість за реалізоване ним протягом періоду, який перевірявся, молоко охолоджене до податкового зобов’язання дотаційної декларації за травень 2005 р.
За таких обставин висновок відповідача про заниження позивачем податкового зобов»язання зі сплати податку на додану вартість за травень 2005 р. в сумі 418667,54 грн. є безпідставним. Оскільки в цій частині в діях позивача відсутні ознаки порушення податкового законодавства, то до нього не можуть бути застосовані штрафні(фінансові) санкції відповідно до приписів Закону 2181-ІІІ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -
Позов задовольнити повністю.
Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.
Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.
У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя К.І. Довгань
Судді                                                                                 О.В.Чевгуз