ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/84

06.03.08

За позовом Концерну «Військторгсервіс»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Чайка»

Про стягнення 4 938,73 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача Кідалюк Я.А. –представник за довіреністю № 28 від 21.01.08.

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Концерну «Військторгсервіс»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Чайка»про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4 938,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору оренди не виконав свої зобов’язання перед позивачем по сплаті орендної пдати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.08. порушено провадження у справі № 30/84, розгляд справи було призначено на 12.02.08. о 12-00.

Представник відповідача в судове засідання 12.02.08. не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 30/84 від 17.01.08. не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.08. розгляд справи № 30/84 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 06.03.08. о 10-15.

В судовому засіданні 06.03.08. представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 06.03.08. не з’явився, вимоги ухвали суду від 17.01.08. про порушення провадження у справі № 30/84 не виконав. Письмового відзиву на позов не надав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про часі місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Чайка» до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За твердженням позивача, відповідно до Договору оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу державного підприємства громадського харчування Міністерства оборони України «Ресторан «Козацький»- дочірнього підприємства «Чайка», від 15.03.02. (далі - Договір оренди) та додаткової угоди до Договору оренди від 15.04.02. сторонами Договору оренди виступали з одного боку - Головне управління торгівлі Тилу Міністерства оборони України - Орендодавець, з іншого боку - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Чайка»- Орендар.

Наказом Міністра оборони України від 31.01.06. № 47 «Про

реорганізацію Головного управління торгівлі Тилу Міністерства оборони

України»Концерн «Військторгсервіс»визначений правонаступником усіх

майнових прав та обов'язків Головного управління торгівлі Тилу

Міністерства оборони України.

Як зазначає позивач, та не спростовує відповідач, за Договором оренди Орендареві було надано в користування нежитлове приміщення загальною площею 2421,80 кв. м, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського 9/10.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди (з урахуванням п. 1 Угоди від 01.04.05. про внесення змін до Договору оренди) та додатком № 12.1 до нього, розмір місячної орендної плати без урахування ПДВ складав 8220. 61 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.06. між Головним управлінням торгівлі Тилу Міністерства оборони України та Товариством з обмеженою відповідальність «Торгівельний дім «Чайка»був укладений Договір купівлі-продажу нежилого будинку.

Предметом Договору купівлі-продажу нежилого будинку, було майно, яке попередньо було предметом Договору оренди, тобто нежитлове приміщення загальною площею 2421,80 кв. ., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Довнар-Запольського 9/10.

Крім того, у відповідності до матеріалів справи, 05.01.06. сторонами було укладено Договір про припинення Договору оренди, в якому зазначалось, що сторони підвереджують свою згоду, що з моменту виконання ними договору купівлі-продажу та підписання акту прийому-передачі нерухомого майна, дія Договору оренди припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи. акт прийому-передачі нерухомого майна був підписаний сторонами 14.03.06.

Позивач зазначає, що з моменту укладення Договору про припинення Договору оренди до підписання акту прийому-передачі нерухомого майна пройшов проміжок часу з 05.01.06. до 14.03.06., за який відповідно до діючого Договору оренди та чинного законодавства відповідачем повинна була сплачуватися орендна плата.

Але, як зазначає Концерн «Військторгсервіс», відповідач в порушення умов Договору оренди та чинного законодавства не виконав свого обов’язку перед позивачем та не сплатив позивачу орендної плати за користування орендованим майном період з 01.03.06. по 14.03.06., в зв’язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Чайка»виникла заборгованість перед позивачем в сумі 4 938,73 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором обов’язку, зобов’язання по сплаті орендної плати за користування орендованим майном перед позивачем не виконав, в зв’язку з чим позовні вимоги Концерну «Військторгсервіс»щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4 938,73 грн. слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не було надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених Концерном «Військторгсервіс»у позовній заяві.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Концерну «Військторгсервіс»задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Чайка»(04050, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 9/10; 03146, м. Київ, вул. Чорнобильська, 6, кв. 19; м. Київ, вул. Вузівська, 5, кв. 127, ) на користь Концерну «Військторгсервіс»(03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28-А, ) 4 938 (чотири тисячі дев’ятсот тридцять вісім) грн. 73 коп. –заборгованості, 102 (сто дві) грн. 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                   Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 12.03.08.