ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 р.

№ 39/20

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

за участю представників

ТОВ "Соул"

Костюченко В.В. –(дор. від 28.01.2008)

Київської міської ради

Тхорик С.М. –(дор.№ 225-КР-51 від 16.01.2008)

розглянув касаційну скаргу

Київської міської ради

на постанову

Київського апеляційного господарського суду

від 24 жовтня 2007 року

у справі

№ 39/20 господарського суду м. Києва

за позовом

ТОВ "Соул"

до

Київської міської ради

про

визнання недійсним рішення

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.09.2007 (суддя: О.Гумега) позов про визнання нечинним рішення Київської міської ради від 24.05.2007 № 529/1190 "Про відміну пункту 54 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" задоволено.

Рішення суду мотивовано тими обставинами, що оспорюване рішення Київської міської ради стосується регулювання земельних відносин і тому повинно ґрунтуватися та відповідати законодавству, що регулює дані правовідносини, припинення права на землю регламентовано ст.ст. 141, 143 Земельного кодексу України, які не містить такої підстави для припинення права, як скасування рішення про надання земельної ділянки у користування, тому оскаржуване рішення відповідача не ґрунтується на законі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 (судді: В.Зеленін, Л.Рєпіна, В.Синиця) рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін з аналогічних мотивів та підстав.

Київська міська рада в касаційній скарзі просить апеляційну постанову та рішення господарського суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вражає, що у суду були відсутні підстави для скасування його рішення, оскільки він не вийшов за межі наданих законодавством повноважень при його прийнятті,

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що відповідно до п. 54 рішення Київської міської ради від 15.07.2007 № 419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" затверджено проект відведення земельної ділянки ТОВ "Соул" та передано ТОВ "Соул" в короткострокову оренду на п'ять років земельну ділянку площею 0,94 га для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземною автостоянкою на просп. Героїв Сталінграда, 44-б в Оболонському районі м. Києва.

Рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 529/1190 "Про відміну пункту 54 рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 419/1829 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею" відмінено п. 54 вищенаведеного рішення Київської міської ради від 15.07.2007 № 419/1829.

Таким чином за своєю суттю оскаржуване рішення Київської міської ради стосується припинення права користування земельною ділянкою.

Підставами для визнання недійсним акту державного чи іншого органу є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі.

Подаючи позов про визнання нечинним рішення Київської міської ради, яке є предметом спору в даній справі, позивач фактично здійснює захист права на земельну ділянку, яке порушено відповідним оскаржуваним рішенням.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України, якою встановлені повноваження Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин, до повноважень Київської міської ради належить припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених кодексом.

Тобто для припинення права юридичної особи на користування земельною ділянкою, Київська міська рада повинна прийняти відповідне рішення на підставах, передбачених кодексом.

Перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою міститься у ст. 141 Земельного кодексу України, відповідно до якої підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Наведені підстави є вичерпними і такої підстави, як відміна попереднього рішення про відведення земельної ділянки, даний перелік не містить.

Будь-яких посилань на відповідні норми земельного законодавства, які слугують підставою для відповідних дій органу місцевого самоврядування в оскаржуваному рішенні відсутні.

Посилання на норми законодавства, що міститься у оскаржуваному рішенні Київської міської ради, до наведених підстав не відноситься, а відтак, оскаржуване рішення не може розглядатися як підстава припинення відповідного права позивача, оскільки не відповідає закону.

Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється лише в судовому порядку за наявності підстав, передбачених ст.143 Земельного кодексу України, з дотриманням процедури, визначеної законодавством.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, стосуються повноважень органу місцевого самоврядування на прийняття рішення, здійснення яких не може порушувати прав інших осіб, а також стосуються порушення позивачем умов договору, що не відноситься до предмету дослідження та доказування в даному спорі, тому до уваги не приймаються і підставою скасування оскаржуваних рішень бути не можуть.

Таким чином касаційна інстанція вважає правомірними висновки господарських судів попередніх інстанцій щодо того,що оскаржуване рішення Київської міської ради не відповідає приписам Земельного кодексу України, є безпідставним, а отже правомірно визнано судом незаконним.

Касаційна інстанція відхиляє доводи відповідача про порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм процесуального права в частині не залучення АК "Київводоканал", оскільки господарськими судами попередніх інстанцій до прийняття рішення по суті спору питання необхідності залучення АК "Київводоканал" до участі у справі процесуально не вирішувалося, скаржник відповідних клопотань не заявляв.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 та рішення господарського суду м. Києва від 17.09.2007 у справі № 39/20 господарського суду м. Києва залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий           В. Овечкін

судді           Є. Чернов

В. Цвігун