ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/523

17.01.08

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Села –Україна»

про стягнення 34 300,83 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача: Ковальчук О.В. –предст. за довір. № 196-1671/кр від

21.06.2007р.;

Від відповідача: не з’явились

В судовому засіданні 17.01.2008р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Села –Україна»про стягнення з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості в розмірі 34 300,83 грн. та стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2007р. було порушено провадження у справі № 35/523, розгляд справи призначено на 20.12.2007 року.

В судовому засіданні 20.12.2007р. представником позивача були надані суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/523 від 30.11.2007р.

Відповідач в судове засідання 20.12.2007р. не з'явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/523 від 30.11.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 35/523 від 20.12.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 17.01.2008р.

В судовому засіданні 17.01.2008р. представник позивача підтримав позов та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 17.01.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез‘явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/523 від 30.11.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 17.01.2008р. ані відповідач, ані його представники не з’явились.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2005 року між Госпрозрахунковою організацією «Київреклама»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Села –Україна»було укладено Договір № 1902/ТК на право тимчасового користування місцем (-ями) для розміщення об’єкту (-ів) зовнішньої реклами (далі Договір).

Згідно рішення Київської міської ради № 8/65 від 28.09.2006р. (копія в матеріалах справи), госпрозрахункову організацію «Київреклама»було реорганізовано у комунальне підприємство «Київреклама»та віднесено до сфери управління Головного управління з питань реклами виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

У відповідності до умов Договору та на виконання «Порядку розміщення об’єктів зовнішньої реклами у м. Києві», робочий орган надає розповсюджувачу зовнішньої реклами право на тимчасове користування місцем (-ями) за адресою (-ами) згідно Додатку (-ів), який (-і) є невід’ємною частиною цього Договору, на підставі погодженої у встановленому порядку дозвільної документації на розміщення об’єктів зовнішньої реклами, а розповсюджувач зовнішньої реклами використовує надане (-і) місце (-я) за цільовим призначенням –для розміщення об’єктів зовнішньої реклами, здійснює оплату за право користування місцем (-ями) та звільняє у триденний термін місце (-я) після закінчення терміну дії Дозволу (та/або цього Договору) в частині наданого права користування місцем, на яке припинено дію дозволу та/або цього Договору (п. 2.1. договору).

Згідно п. 4.1. Договору, розмір плати за право тимчасового користування місцем (-ями) для розміщення об’єктів зовнішньої реклами встановлюється виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) та сплачується розповсюджувачем зовнішньої реклами на підставі рахунків-фактур, наданих робочим органом.

Розповсюджувач зовнішньої реклами зобов’язаний отримати рахунок на сплату коштів за право тимчасового користування місцем для розташування об’єктів зовнішньої реклами не пізніше 15 (п’ятнадцятого) числа поточного місяця (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 4.5. Договору, плата за право тимчасового користування місцем (-ями) сплачується розповсюджувачем зовнішньої реклами щомісячно, не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця, шляхом перерахування суми коштів, зазначеної в рахунку-фактурі, наданої робочим органом, на поточний рахунок останнього.

На виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури за період з 15.12.2007р. по 15.10.2007р. (наявні в матеріалах справи) на загальну суму 34 300,83 грн.

Проте, відповідач зазначену суму грошових коштів за тимчасове користування місцями для розміщення об’єктів зовнішньої реклами не сплатив, чим порушив умови Договору.

У зв’язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 1902/ТК від 08.07.2005р. становить 34 800,83 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання за Договором № 1902/ТК від 08.07.2005р. щодо сплати за тимчасове користування місцями для розміщення об’єктів зовнішньої реклами не виконав, суму заборгованості у розмірі 34 300,83 грн. не сплатив.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо оплати за тимчасове користування місяцями для розміщення об’єктів зовнішньої реклами, в порядку та на умовах встановлених Договором.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду докази на спростування викладеного в позові.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 34 300,83 грн. за Договором № 1902/ТК від 08.07.2005р., є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 626, 629, Цивільного кодексу України, ст. 193, Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Села –Україна»(02068, м. Київ, вул. Кошиця, 1/38, р/р 00 в АБ «Брокбізнесбанк», МФО 300249, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама»(01030, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, 12-А, п/р 122 у Києво –Святошинському відділенні КРФ ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 300830, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 34 300,83 грн. (тридцять чотири тисячі триста гривень 83 коп.) –заборгованості за Договором на право тимчасового користування місцями для розміщення об’єктів зовнішньої реклами № 1902/ТК від 08.07.2005р., 345,00 грн. (триста сорок п’ять гривень 00 коп.) –державного мита, 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення:25.01.2008р.