ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.08 Справа № 26/165/06-8/132/07-7/2/08

Суддя Кутищева Н.С.

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергодарбуд”, Запорізька область,

м. Енергодар

до відповідача Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча

компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька

атомна електрична станція”, Запорізька область, м.Енергодар

про визнання права власності на транспортні засоби та зобов’язання їх повернення

та зустрічним позовом Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча

компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька

атомна електрична станція”, Запорізька область, м. Енергодар

до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Енергодарбуд”, Запорізька

область, м.Енергодар

про визнання права власності на транспортні засоби та зобов’язання їх повернути

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача по первісному позову: Державна податкова інспекція м. Енергодар, м. Енергодар, Запорізька область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача по первісному позову: Енегродарське відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи у ДАІ УМВС України в Запорізькій області, м. Енергодар, Запорізька область

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача: Шкіндер Н.В., дов. № 422/01 від19.09.2005 р

Від відповідача: Лєбєдєв О.С., дов. № 3996 від 28.11.2007 р.

Від 3-ї особи 1: не з’явився

Від 3-ї особи 2: не з’явився

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області Немченко О.І., № 2015 від 25.12.2007 р., справу № 26/165/06-8/132/07 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергодарбуд” до Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” про визнання права власності на транспортні засоби та за зустрічним позовом Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” до Відкритого акціонерного товариства “Енергодарбуд” про визнання права власності на транспортні засоби та витребування майна із чужого незаконного володіння було передано на новий розгляд судді Кутіщевій Н.С.

Ухвалою від 26.12.2007 р. справа № 26/165/06-8/132/07 справа прийнята до провадження, справі присвоєно № 26/165/06-8/132/07-7/2/08, судове засідання призначено на 10.01.2008 р. Ухвалою суду від 10.01.2008 р., на підставі ст. 27 ГПК України, до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача по первісному позову були залучені Держана податкова інспекція м. Енергодара та МРЕО Енергодарського МВ УМВС України, судове засідання було відкладено до 14.02.2008 р. В судових засіданнях оголошувались перерви до 20.02.2008 р., до 25.02.2008 р.

Позивач підтримує вимоги, викладені в позовній заяві, обґрунтовує їх ст. 392 Цивільного кодексу України. Просить визнати право власності на автомобілі (ГАЗ-33021, держ. номер 03-48 ЗПТ (рік випуску –1995, двигун № 27231, шасі № 1555402, свідоцтво про реєстрацію № 089573); ГАЗ-33021, держ. номер 03-94 ЯТА (рік випуску –1995, двигун № 27217, шасі № 1533307, свідоцтво про реєстрацію № 102412); МАЗ-5337, держ. номер 03-80 ЗПТ (рік випуску –1995, двигун № 27444, шасі № R0027818); автогудронатор 4995-10 на базі ЗІЛ 494560 (рік випуску –1995, двигун № ЗІЛ 508.10 №208920, шасі № 3429493)), пояснив, що зазначені транспортні засоби прийняті позивачем на баланс і до тепер він є їх користувачем та вказує, що будь-які документи, що стосуються досягнутої згоди про передачу йому у власність автотранспортної техніки на даний час втрачені і це унеможливлює реєстрацію за ним права власності на спірне майно.

Відповідач за первісним позовом ДП “НАЕК “Енергоатом” позов не визнав, майно вважає своїм.

Державним підприємством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” заявлено зустрічний позов до ВАТ “Енергодарбуд” про визнання права власності на транспортні засоби, а саме: МАЗ 5337, 1995 року випуску, держ. номер № 03-80 ЗПТ (шасі № R0027818, двигун № 27444; автогудронатор 4995-10 на базі ЗІЛ 494560, 1998 р. випуску (двигун № ЗІЛ 508.10 № 208920, шасі № 3429493), ГАЗ-33021, 1995 року випуску, держ. номер № 03-48 ЗПТ (двигун № 27231, шасі № 1555402); ГАЗ-33021, 1995 року випуску, держ.номер №03-94 ЯТА (двигун № 21217, шасі № 1533307) та витребування зазначеного майна із чужого незаконного володіння відповідно до ст. ст. 387, 392 ЦК України. Між тим, зазначає, що вказані транспортні засоби фактично знаходяться у незаконному володінні (без правової підстави) ВАТ “Енергодарбуд”, внаслідок чого позивач по зустрічному позову позбавлений можливості реалізовувати передбачені, забезпечені та охоронювані законом права власника. Відповідно до ст. ст.317, 319, 320, 321, 387 ЦК України просить зобов’язати ВАТ “Енергодарбуд” повернути вищезазначені транспортні засоби їх власнику.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача по первісному позову в судове засідання, продовжене 25.02.2008 р., не з’явились, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

По клопотанню представника позивача та відповідача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 25.02.2008р., за погодження з представниками сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом позовних вимог за первісним та зустрічним позовами є встановлення права власності на рухоме майно –автотранспортну техніку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 392 ЦК України, приписами якої позивачі за первісним та зустрічним позовами обґрунтовують свої позовні вимоги, встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Об’єктом позову про визнання права власності є усунення невизначеності відносин прав власності позивача щодо індивідуально-визначеного майна. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно, за умови наявності у нього доказів, що підтверджують його право власності, насамперед правовстановлювальні або правопідтверджувальні документи.

Твердження позивача за первісним позовом стосовно перебування вказаних засобів на балансі ТОВ Енергодарбуд”, що він підтверджує бухгалтерською довідкою №57/01 від 20.03.2006р., на його думку свідчать про належність останньому спірного майна на праві власності, до уваги судом не приймається, оскільки, згідно з п.3 “Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 31.03.1999 р. № 87, баланс - це звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов'язання і власний капітал. Знаходження майна на балансі у підприємства не є доказом наявності права власності, оскільки рішення про взяття майна на баланс є одностороннім. Знаходження майна на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

Крім того, відповідно п. 7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити. Експлуатація транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, забороняється.

ВАТ “Енергодарбуд” вважає себе власником вищевказаних транспортних засобів. Разом з тим, належних доказів, що спірне майно було передано відповідачем у власність позивача, доказів того, чи зареєстровані або перереєстровані транспортні засоби, що були передані від ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”, доказів що ВАТ “Енергодарбуд”, як юридична особа, сплачувала транспортний збір по спірним транспортним засобам, позивач по первісному позову не надав.

У відповідності зі ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачем, за первісним позовом, згідно до вимог наведеної норми, не було доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, а саме того, що спірна техніка належить ВАТ “Енергодарбуд на праві власності з інших підстав, не заборонених законом, або будь-якого документального доказу, що підтверджує право власності.

Таким чином, з огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача за первісним позовом щодо визнання права власності за ВАТ “Енергодарбуд”.

В позові слід відмовити.

В свою чергу, ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”, обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, посилається на те, що його право власності на спірні транспортні засоби підтверджуються належними документальними доказами.

Відповідно п.8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, Василівським МРЕВ ДАІ зареєстровано спірні транспортні засоби: автомобіль ГАЗ 33021, держ. номер 03-48 ЗПТ (свідоцтво про реєстрацію ЯТС № 089573 від 18.05.1995); автомобіль ГАЗ 33021, держ. номер 03-94 ЯТА (свідоцтво про реєстрацію ЯТС № 102412 від 18.04.1996); автомобіль МАЗ-5337, держ. номер 03-80 ЗПТ (свідоцтво про реєстрацію ЯТС № 095031 від 29.11.1995) за ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС”.

Також, в матеріалах справи міститься довідка-рахунок серія ОПГ №090825, з якої вбачається, що автогудронатор 495-10 на базі ЗІЛ 494560 придбано ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” 17.06.1998 у підприємства “Кримдизельсервіс”.

Таким чином, внаслідок встановленого, вимоги ДП “НАК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “ЗАЕС” про визнання право власності на автомобілі ГАЗ 33021, д/н 03-48 ЗПТ, ГАЗ 33021, д/н 03-94 ЯТА, МАЗ-5337, д/н 03-80 ЗПТ, автогудронатор 495-10 на базі ЗІЛ 494560 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “Запорізька АЕС” про витребування спірного майна з чужого незаконного володіння, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 387 ЦК України, з посиланням на приписи якої заявлено вимоги, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У даній статті мова йде про право власника на віндикаційний позов, що захищає право власності в цілому, оскільки він пред’являється в тих випадках, коли порушені права володіння, користування і розпорядження одночасно. В даному випадку власник має право вимагати повернення свого майна при умові, що інша сторона незаконно, без будь-якої правової підстави утримує його у своєму володінні.

Незаконність володіння майном відповідачем доведена позивачем за зустрічним позовом. Відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджували б його правомірність користування і володіння спірним майном.

Законодавцем встановлена трирічна позовна давність щодо вимог витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зустрічний позов було направлено ВАТ “Енергодарбуд” 20.01.2007р. про що свідчить поштовий штамп.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України “Про власність”, на вимоги про повернення майна із чужого незаконного володіння встановлена трирічна позовна давність.

Згідно із ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення свого права.

Позивач по зустрічному позову дізнався про порушення свого права в березні 2003р., коли ВАТ “Енергдарбуд” вперше звернулося до суду з позовом про визнання права власності на вищезазначені транспортні засоби у господарський суд Запорізької області.

Позивачем за зустрічним позовом не надано доказів наявності будь-яких поважних причин пропуску позовної давності.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

25.02.2008р. відповідачем по зустрічному позову надана заява про застосування строку позовної давності.

Таким чином, на момент звернення позивача до суду строк позовної давності сплинув (в березні 2006р.).

Виходячи з вищевикладеного, в частині вимог, щодо витребування майна з чужого незаконного володіння зустрічного позову слід відмовити.

Щодо звернення ВАТ “Енергобуд” з позовом про визнання права власності по справі № 20/345 позовні вимоги були обґрунтовані ст. 344 ЦК України, тоді як по справі №26/165/06-8/132/06-7/2/08 позовні вимоги обґрунтовані ст. 392 ЦК України.

Щодо зазначення в постанові Вищого господарського суду від 20.11.2007р. суперечливості висновків суду по справі №26/165/06-8/132/06, то при новому розгляді даної справи суд дослідив відповідно до ст. 43 ГПК України всі обставини справи і виходячи із можливості настання несприятливих наслідків для обох сторін, суд неодноразово надавав можливість сторонам вирішити питання взаємоприйнятними умовами для обох суб’єктів господарювання для чого неодноразово в судовому засіданні оголошувалась перерва, але сторони до мирного врегулювання спору на взаємовигідних умовах не дійшли.

Судові витрати покласти на сторони відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України

Керуючись ст.ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові ВАТ “Енергодарбуд” відмовити.

2. Позовні вимоги ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” задовольнити частково.

Визнати право власності ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” на транспортні засоби:

-          МАЗ-5337, д/н 03-80 ЗПТ;

-          Автогудронатор 4995-10 на базі ЗІЛ, двигун № ЗІЛ 508.10 № 208920, шасі № 3429493;

-          ГАЗ 33021 , д/н 03-48 ЗПТ;

-          ГАЗ 33021, д/н 03-94 ЯТА;

В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Енергодарбуд”, 71500, м.Енергодар, Запорізька область, вул. Промислова, 44б, а/с 501 (р/р 0151 в АК ПІБ м. Енергодар, МФО 313098, код 00120052) на користь Державного підприємства “НАЕК “Енергоатом”, 01032, м. Київ, вул.Вєтрова, 3 в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, 71500, м. Енергодар, Запорізька область, (р/р 0053 в ЕФ ВАТ Банк ”Біг Енергія”, МФО 313764, ЗКПО 19355964) 85 грн. 00 коп. державного мита, 59 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Рішення підписане “04” березня 2008р.

Суддя Н.С. Кутіщева