СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

20 лютого 2008 року

Справа № 2-25/12979-2005

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим) на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Маргарітов М.В.) від 05 грудня 2005 року у справі № 2-25/12979-2005

за позовом           Державного підприємства "Навчально-дослідний племінний птахівничий завод ім. Фрунзе" Національного аграрного університету (вул. Гагаріна, 4, с.Фрунзе, Сакський район, Автономна Республіка Крим,96576)

до           Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим) (вул. Дм.Ульянова, 2/40, місто Євпаторія, Автономна Республіка Крим,97416); (м. Саки, вул. Курортна, 57, 96500)

про спонукання до списання безнадійного податкового боргу в сумі 22538,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 05 грудня 2005 року (суддя М.В. Маргарітов) у справі №2-25/12979-2005 позов Державного підприємства "Навчально-дослідний племінний птахівничий завод ім. Фрунзе" Національного аграрного університету до Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим про спонукання до списання безнадійного податкового боргу в сумі 22538,03 грн. задоволено частково.

Зобов’язано Євпаторійську об’єднану державну податкову інспекцію в Автономній Республіці Крим списати податкову заборгованість Державного підприємства Навчально-дослідного племінного птахівничого заводу ім. Фрунзе Національного аграрного університету по фіксованому сільгоспподатку у сумі 12599,98 грн.

В решті частині у позові відмовлено.

Судом стягнуто із Державного бюджету України на користь Державного підприємства Навчально-дослідного племінного птахівничого заводу ім. Фрунзе Національного аграрного університету 1,70 грн. державного мита.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову, якою у позові відмовити.

Податковий орган вважає, що суд не повної мірі дослідив всі обставини справи, що призвело до прийняття неправомірного рішення.

Так, заявник апеляційної скарги посилається на те, що податок у сумі 12599,98 грн. повинен був списаній у лютому 2005 року, у зв’язку з чим, на його думку, місцевий суд необґрунтовано залишив поза увагою норми Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік” і деякі інші законодавчі акти України”, згідно з якими зупинено дію на 2005 підпунктів „в” та „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Сторони у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористались, відповідач про причини неявки суд не повідомив.

До початку розгляду справи від позивача до суду надійшло клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника, однак, будь-яких доказів в обґрунтування своєї заяви суду апеляційної інстанції надано на було.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи, а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за позивача.

Повторно розглянувши справу у порядку статей 185, 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим) не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Державне підприємство Навчально-дослідний племінний птахівничий завод ім. Фрунзе НАУ зареєстровано рішенням Сакською районною державною адміністрацією 30.07.2004 та узято на податковий облік у Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим та є платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Навчально-дослідний племінний птахівничий завод ім. Фрунзе є правонаступником Державного племінного птахівничого заводу ім. Фрунзе, що підтверджується Статутом Навчально-дослідного племінного птахівничого заводу ім. Фрунзе Національного аграрного університету (а.с.47).

Обставини справи також свідчать про те, що 28.05.2004 позивач звертався у Сакське відділення Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим з проханням провести списання податкового боргу у зв'язку з форс-мажорними обставинами, на що відповідач рішенням № 3443 від 16.12.2004 списав заборгованість по фіксованому сільгоспподатку у розмірі 44099,96 грн. згідно із висновком ТПП України № 2278/05-4 від 27.05.2004.

Спеціальним законом з питань оподаткування, що установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами є Закон України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000.

Згідно пунктам 1.2, 1.3 статті 1 вищенаведеного Закону, податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання, не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів в порядку та у строки, визначені цім Законом або іншими законами України.

Пунктом 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначені випадки і критерії визначення податкового боргу суб'єктів господарювання безнадійним.

Одним з складників безнадійного податкового боргу є податковий борг юридичних і фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом. Норми, визначені у вищезгаданій статті, розповсюджуються на всіх платників податків, незалежно від галузевої приналежності.

Згідно підпункту 18.2.1 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” підлягає списанню безнадійний податковий борг, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

Відповідно до підпункту 18.2.3 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, податкові органи здійснюють щоквартальне списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання визначається центральним податковим органом за узгодженням з Міністерством фінансів України.

Згідно п. п. 3.4 пункту 3 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом ДПА України № 103 від 14.03.2001, під поняттям „безнадійний” податковий борг слід розуміти податковий борг юридичних і фізичних осіб, що виник в результаті обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), тобто не з вини платника податків, які неможливо попередити своїми силами і дані обставини безпосередньо спричинили невчасне виконання податкових зобов'язань.

Факт непереборної сили підтверджується Торговельно-промисловою палатою України про настання обставин непереборної сили або стихійного лиха по території України.

Настання обставин непереборної сили у позивача підтверджується Висновком Торговельно-промислової палати України № 2278М35-4 від 27.05.2004.

Відповідно до п. 5.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, у випадках, передбачених п. п. 3.3., 3.4 даного порядку, платник податків звертається до контролюючого органу по місцю обліку безнадійного податкового боргу або по місцю своєї реєстрації (якщо контролюючим органом є податковий орган) з письмовою заявою, в якій указуються суми податків, зборів, інших платежів, які він просить списати.

До заяви обов'язково прикладається який-небудь з документів, вказаних в п. 3 даного Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Судом встановлено, що позивач заявою від 28.05.2004 звертався в Сакське Відділення Євпаторійської ОДПІ з проханням списати безнадійний податковий борг.

Пунктом 2 статті 10 Закону України „Про державну податкову службу України” передбачено, що на державні податкові інспекції покладені функції по забезпеченню обліку платників податків, інших платежів, правильності нарахування і своєчасного надходження цих податків, платежів.

Відповідно до частини 1 статті 13 вищенаведеного закону, посадовці органів державної податкової служби зобов'язані дотримуватися Конституції і законів України, інших нормативних актів, має рацію і інтересів громадян, що охороняються законом, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій і повною мірою користуватися наданими ним правами.

Таким чином, судова колегія прийшла до висновку про те, що у позивача були законні вимоги по списанню безнадійного боргу виходячи із положень статті 18 пункту 18.2, підпункту 18.2.1 “г” Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на те, що Законом України „Про державний бюджет України на 2005 рік” і деякі інші законодавчі акти України” було зупинено дію на 2005 підпунктів „в” та „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, оскільки борг, як наслідок форс-мажорних обставин, створився у 2004 року, коли положення закону у частині списання безнадійного податкового боргу були чинні і в цей час він мав право на списання боргу.

Таким чином судова колегія вважає, що право позивача було порушено у 2004 роках, в період дії п. 2. п. п. 18.2.1. п. 18.2. статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, а тому підлягає захисту.

У частині списання штрафу в сумі 9938,05 грн. суд першої інстанції обґрунтовано у позові відмовив у зв'язку з його відсутністю на момент наявності форс-мажорних обставин.

Щодо визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 01.07.2005 про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків оплати узгодженого податкового зобов'язання в порядку ст. 17.1.7 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, місцевий суд також правомірно відмовив у позові, оскільки позивачем порушено строки уплати узгодженого податкового боргу, про що складені оспорювані повідомлення.

Пункт 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при вирішенні спору по суті суду надано право зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що постанова господарського суду Автономної Республіки Крим є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1. ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (Сакської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим) залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 05 грудня 2005 року у справі № 2-25/12979-2005 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.І. Гонтар