ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.02.08                                                                                           Справа № 3/212-3695

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Паращич Л.В.

розглянув матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач-цукор», м. Бучач, вих. № 409-юр від 09.11.2007 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року

у справі № 3/212-3695, суддя Турецький І.М.,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром», м. Бучач Тернопільської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач-цукор», м. Бучач Тернопільської області

про стягнення боргу,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач-цукор», м. Бучач Тернопільської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром», м. Бучач Тернопільської області

про визнання недійсними правочинів,

за участю представників

від позивача за первісним позовом: Микитюк В.М. - юрист;

від відповідача за первісним позовом: Кудінова Т.І. –представник.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року у справі № 3/212-3695 первісний позов задоволено частково. З рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач –цукор»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром»стягнуто 204 077 грн. 10 коп. основного боргу, 17 299 грн. 02 коп. пені, 19 513 грн. 05 коп. збитків, 5 837 грн. 16 коп. - 3% річних по договору № 77/2006 від 14.09.2006 року; по договору № 34 від 14.09.2006 року –905 382 грн. 60 коп. боргу, 76 746 грн. 63 коп. пені, 86 569 грн. 67 коп. збитків та 25 896 грн. 42 коп. 3% річних; по договору №1/06 від 26.08.2006 року - 7 828 грн. 51 коп. боргу, 748 грн. 49 коп. збитків, 223 грн. 90 коп. 3% річних; по договору №26-08-060 від 26.08.2006 року - 4 406 грн. 66 коп. боргу, 373 грн. 48 коп. пені,           420 грн. 44 коп. збитків, 126 грн. 04 коп. 3% річних; по договору №12-10-2006 від 12.10.2006 року - 18 452 грн. 90 коп. штрафу. У Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач –цукор»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром»вилучено 519 ,8 тонн сухого жому по ціні 710 грн. за одну тонну на загальну суму 369 058 грн., відповідача зобов’язано передати жом в справному стані в 2-х тижневий строк з дня набрання рішенням законної сили . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову –відмовлено. Товариству «Бучачагрохлібпром»відшкодовано судові витрати.

Задовольняючи позов в частині стягнення 204 077 грн. 10 коп. основного боргу, 17 299 грн. 02 коп. пені, 19 513 грн. 05 коп. збитків , 5 837 грн. 16 коп. -3% річних по договору №77/2006 від 14 вересня 2006 року, що в сукупності становить 246 726 грн. 33 коп., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення умов договору свої зобов’язання виконав частково, заборгувавши позивачу 204 077 грн. 10 коп., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, підписаним сторонами.

По договору №34 від 14 вересня 2006 року про надання послуг по перевезенню цукрових буряків суд задоволив позовні вимоги виходячи з того, зокрема, що фактичне надання позивачем відповідачу послуг по перевезенню цукрових буряків на загальну суму 905 382 грн. 60 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами.

По договору №26-08-060 від 26 серпня 2006 року оренди площадки по заготівлі цукрового буряка судом на користь позивача стягнуто 4 406 грн. 66 коп. боргу (заборгованість по електроенергії), 373 грн. 48 коп. пені , 420 грн. 44 коп. збитків , 126 грн. 04 коп. -3% річних, що в сукупності становить 5 326 грн. 62 коп. з підстав визнання відповідачем позову в цій частині, про що свідчить підписаний акт звірки взаєморозрахунків.

По договору №12-10/2006 від 12.10.2006 року на технічну переробку цукрових буряків урожаю 2006 року судом встановлено, що відповідачем не видано позивачу 519, 8 тонн сухого жому по 710 грн. за одну тонну, на загальну суму 369 058 грн., а тому останнім на підставі пункту 5.3. договору підставно нараховано відповідачу 5% від загальної вартості невиданої продукції (за несвоєчасну видачу сухого жому в кількості 519,8 тонн), що становить 18 452 грн. 90 коп.

По договору №1/06 від 20 серпня 2006 року на надання послуг по перевезенню цукрових буряків відповідач заборгував позивачу 7 828 грн. 51 коп. за надання послуг по перевезенню цукрових буряків, що підтверджується наявними в матеріалах справи товаротранспортними накладними та актами виконаних робіт. На суму боргу позивачем підставно нараховано інфляційні та річні.

Щодо відмови у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач-цукор»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром»про визнання недійсними правочинів з надання та приймання послуг з перевезення цукрового буряка за договором № 34 від 14.09.2006 року, то в цій частині місцевий господарський суд виходив з того, зокрема, що акти передачі –приймання про надання послуг по перевезенню цукрових буряків не являються правочинами, а належними і допустимими доказами факту надання та прийняття послуг по перевезенню цукрових буряків в певній кількості та на певну відстань, узгоджену сторонами по договору, і споживаються в процесі виконання, а тому не підлягають визнанню недійсними, як правочини.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач за первісним позовом - ТОВ «Бучач-цукор», звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року у даній справі скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Бучачагрохлібпром» в частині стягнення з рахунку ТОВ «Бучач-цукор»17 299 грн. 02 коп. пені, 19 513 грн. 05 коп. інфляційних нарахувань та 5 837 грн. 16 коп. -3% річних по договору №77/2006 від 14 вересня 2006 року; по договору № 34 від 14.09.2006 року –905 382 грн. 60 коп. боргу, 76 746 грн. 63 коп. пені, 86 569 грн. 67 коп. збитків та 25 896 грн. 42 коп. 3% річних; по договору №1/06 від 26.08.2006 року - 7 828 грн. 51 коп. боргу, 748 грн. 49 коп. - інфляційних, 223 грн. 90 коп. 3% річних; по договору №26-08-060 від 26.08.2006 року –в частині стягнення 373 грн. 48 коп. пені; по договору №12-10-2006 від 12.10.2006 року –в частині стягнення 18 452 грн. 90 коп. штрафу. Зустрічний позов ТОВ «Бучач-цукор»задоволити повністю. Визнати недійсними правочини щодо прийняття послуг з перевезення цукрового буряка ТОВ «Бучач-цукор»від ТОВ «Бучачагрохлібпром» за актами про надання послуг: № 8072 від 25.09.2006 року,          № 8118 від 26.09.2006 року, № 8145 від 27.09.2006 року, № 8198 від 28.09.2006 року, № 8224 від 29.09.2006 року, № 8255 від 30.09.2006 року, № 8305 від 30.09.2006 року, № 8307 від 02.10.2006 року, № 8339 від 02.10.2006 року, № 8339 від 04.10.2006 року, № 8438 від 06.10.2006 року, № 8437 від 06.10.2006 року, № 8485 від 08.10.2006 року, № 8485 від 09.10.2006 року, № 8561 від 10.10.2006 року, № 8597 від 11.10.2006 року, № 8617 від 12.10.2006 року, № 8646 від 13.10.2006 року в кількості 30 179, 424 тонн цукрових буряків по ціні 30 грн. за одну тонну на загальну суму 905 382 грн. 56 коп.

Свої доводи скаржник мотивує тим, що рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з’ясуванням фактичних обставин справи. Зокрема, покликається на наступне.

По договору №77/2006 від 14 вересня 2006 року судом неправомірно визначено момент настання строку виконання грошового зобов’язання та порушення відповідачем цього зобов’язання шляхом прострочення оплати в сумі 204 077, 10 грн., оскільки на переконання скаржника, на виконання п. 7.2 договору акт звірки взаєморозрахунків сторонами підписано лише 09.10.2007 року на вимогу суду.

По договору №12-10-2006 від 12.10.2006 року вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази про розмір цін на сухий жом, що не був виданий ТОВ «Бучачагрохлібпром», а тому стягнення 18 452 грн. 90 коп. штрафу, передбаченого п. 5.3. договору, є неправомірним.

По договору №26-08-060 від 26.08.2006 року стягнення пені є неправомірним, оскільки таке забезпечення виконання грошового зобов’язання як пеня сторонами договором не передбачено.

По договору №1/06 від 26.08.2006 року вважає, що товарно-транспортні накладні на суму 7 828, 51 грн. та акти виконаних робіт не містять інформації про те, що саме ТОВ «Бучачагрохлібпром» виступало перевізником вантажу, що суперечить умовам договору.

Договір № 34 від 14.09.2006 року про надання послуг по перевезенню цукрових буряків вважає неукладеним, оскільки на його переконання, сторонами не досягнуто всіх істотних умов для укладення даного виду договорів, а тому послуги по даному договору ТОВ «Бучач-цукор» не приймались. З врахуванням даних обставин вважає, що правочини з надання та приймання послуг з перевезення цукрового буряка за договором № 34 від 14.09.2006 року слід визнати недійсними у відповідності до вимог ст. 215 ЦК України з підстав недодержання в момент вчинення сторонами вимог, встановлених ч. 5 ст. 203 ЦК України (без наміру обох сторін створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами).

На переконання скаржника сукупність зазначених доводів виступає безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Позивач за первісним позовом –ТОВ «Бучачагрохлібпром» у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечив, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому.

30 січня 2008 року представник ТОВ «Бучач-цукор»заявила клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою встановлення обсягів та вартості поставки цукрового буряка. У задоволенні заявленого клопотання судова колегія відмовила, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарський суд призначає судову експертизу для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань. Враховуючи те, що предметом розгляду у даній справі є стягнення грошових коштів за надані послуги згідно укладених між сторонами договорів і питання щодо самого факту надання чи ненадання таких послуг не потребує спеціальних знань, то колегія суддів не вважає за доцільне призначення судової експертизи у даній справі.

30 січня 2008 року в судовому засіданні, за згодою представників сторін, оголошувалась перерва до 04.02.2008 року.

В даному судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені, відповідно, в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду виходила з наступного.

14 вересня 2006 року між ТОВ «Бучач-цукор»(Покупець) та ТОВ «Бучачагрохлібпром» (Продавець) було укладено договір №77/2006 купівлі - продажу цукрових буряків, згідно якого Продавець зобов’язувався передати у власність Покупця товар, а останній –оплатити його на умовах договору.

Згідно з п. 7.1 договору ТОВ «Бучач-цукор» взяло на себе зобов’язання здійснити авансовий платіж на суму 3 450 000 грн. за першу партію товару в кількості 15 000 тонн цукрового буряка до 19.19.2006 року.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Бучач-цукор»на виконання п. 7.1 договору платіжними дорученнями № 534 від 15.09.2006 року, № 566 від 21.09.2006 року, № 276 від 04.10.2006 року та № № 633, 657 від 12.10.2006 року перерахувало ТОВ «Бучачагрохлібпром» авансовий платіж в розмірі 3 450 000 грн.

За домовленістю сторін, ТОВ «Бучач-цукор»в рахунок оплати отриманого товару відпущено ТОВ «Бучачагрохлібпром» мінеральні добрива на загальну суму 139 100, 35 грн. (накладні №№ 000000977 від 30.08.06р., 000001008 від 04.09.06р., 000001040 від 06.09.06р., 000001043 від 07.09.06р., 000001228 від 28.09.06р.) та пшеницю на суму 3 678, оо грн. згідно накладної № 000001246 від 28.09.06р., всього на суму 142 778, 35 грн.

Всього по договору №77/2006, ТОВ «Бучачагрохлібпром» відпущено ТОВ «Бучач-цукор»цукрового буряка на загальну суму 7 139 867, 40 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії накладних. В свою чергу, ТОВ «Бучач-цукор»провело оплату отриманого товару не в повному обсязі, заборгувавши ТОВ «Бучачагрохлібпром» 204 077, 10 грн. Про даний факт свідчить відсутність в матеріалах справи накладної № 15цд від 22.03.2007 року на відпуск ТОВ «Бучачагрохлібпром» продукції (цукру) в погашення даної заборгованості, яку (накладну) ТОВ «Бучач-цукор»зазначило в акті звірки як забезпечення відсутності з його боку зобов’язань перед продавцем.

Водночас, в апеляційній скарзі скаржник не заперечує проти стягнення з його рахунку 204 077, 10 грн. боргу по договору №77/2006, оскільки не просить скасувати рішення суду в цій частині, а лише стверджує, що обов’язковою умовою застосування до нього санкцій є письмова відмова продавця отримати розрахунок за поставлений товар продукцією, отриманою від його переробки, не згадуючи, при цьому, накладну № 15цд від 22.03.2007 року на відпуск ТОВ «Бучачагрохлібпром» продукції на дану суму.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову в частині стягнення з ТОВ «Бучач-цукор»заборгованості по договору №77/2006, зокрема щодо стягнення 17 299 грн. 02 коп. пені, 19 513 грн. 05 коп. інфляційних нарахувань та 5 837 грн. 16 коп. -3% річних зазначає наступне.

Пунктом 7.2. укладеного договору сторони визначили, зокрема, що 90% вартості товару покупець здійснює на протязі трьох днів з моменту його передачі, 10% вартості товару - протягом семи днів з дати підписання сторонами акта звірки взаєморозрахунків. У разі недотримання покупцем умов п. 7.2. договору, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, належної до сплати, за кожен день прострочення, якщо продавець письмово відмовився отримати розрахунок за поставлений товар продукцією, отриманою від переробки товару ( п. 9.3 договору).

Остання поставка товару по даному договору відбулась 13.10.2006 року.

Як свідчать матеріали справи, 17 жовтня 2006 року та 23 жовтня 2006 року ТОВ «Бучачагрохлібпром» зверталось до ТОВ «Бучач-цукор»з листами, відповідно за №№1200 та 1228, в яких просило останнього провести остаточний розрахунок по договору №77/2006 та по договору 1/06 від 16.08.2006 року. А 9 листопада 2006 року скерувало на адресу ТОВ «Бучач-цукор»претензію з вимогою сплатити заборгованість по даних договорах (18 грудня 2006 року було скеровано повторну претензію). При цьому, як вбачається зі змісту даних листів та претензій, акт звірки взаєморозрахунків про даних договорах було підписано сторонами 13.10.2006 року –дата останньої поставки товару (даний акт наявний в матеріалах справи, підписаний та скріплений печатками обох сторін). Докази отримання даних листів та претензій ТОВ «Бучач-цукор»наявні в матеріалах справи (повідомлення про вручення поштового відправлення), зокрема, на претензії від 09.11.2006 року за № 1292 наявний вхідний штамп ТОВ «Бучач-цукор»про отримання такої 10.11.2006 року. Однак, в матеріалах справи відсутні докази погашення скаржником наявної перед ТОВ «Бучачагрохлібпром» заборгованості по даному договору та будь-яке реагування на претензії останнього.

Враховуючи вищенаведені обставини, судова колегія вважає безпіставними доводи скаржника щодо неправомірності визначення моменту настання строку виконання грошового зобов’язання, оскільки як свідчать матеріали справи, він не вчинив дій, які залежали від нього на виконання свого обов’язку, передбаченого 7.2. договору.

26 серпня 2006 року між ТОВ «Бучач-цукор» (Замовник) та ТОВ «Бучачагрохлібпром» (Виконавець) було укладено договір №1/06 на надання послуг по перевезенню цукрових буряків, згідно якого Виконавець зобов’язався надати послуги по перевезенню цукрових буряків у відповідності до вимог Замовника, а останній - прийняти та оплатити надані послуги. Виконавець здійснює перевезення вантажу з полів господарств Бучацького району Тернопільської області, а у випадку необхідності за вимогою Замовника і з інших районів на кагатне поле Замовника чи бурякопункт ТОВ «Бучач –цукор»(п.п.1.1, 1.2.договору).

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Бучач-цукор»оплатило надані ТОВ «Бучачагрохлібпром» послуги на суму 883 665, 76 грн., залишок несплачених коштів в розмірі 7 828, 51 грн. заперечує з тих підстав, що акти виконаних робіт № 3464 від 02.02.07р. та № 430 від 28.12.2006 року не містять інформації про те, що саме ТОВ «Бучачагрохлібпром» виступало перевізником вантажу, зазначеного в товарно-транспортних накладних, а тому не вправі вимагати оплати цих послуг. Однак дані доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, як правомірно встановлено місцевим господарським судом, надання ТОВ «Бучачагрохлібпром» послуг по перевезенню цукрових буряків урожаю 2006 року на суму 7 828, 51 грн. (без врахування вартості паливно-мастильних матеріалів) підтверджується наявними в матералах справи належно оформленими товарно-транспортними накладними, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

12 жовтня 2006 року між ТОВ «Бучач-цукор» (Виконавець) та ТОВ «Бучачагрохлібпром» (Замовник) було укладено договір №12-10-2006 на технічну переробку цукрових буряків урожаю 2006 року, згідно якого Виконавець зобов’язався надати Замовнику послуги по переробці цукрових буряків на умовах зазначених в договорі .

Пунктом 5.3 договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасних розрахунків з вини ТОВ «Бучач –цукор», він повертає відповідну кількість продукції та сплачує пеню в розмірі 0,05 % вартості невиданої продукції, за кожен день прострочки , виходячи із вартості продукції, які будуть існувати на дату розрахунків на Українській аграрній біржі, але не більше 5% загальної вартості невиданої продукції.

Товариство «Бучач-цукор», не заперечуючи факту невиконання зобов’язань по договору в частині невидачі ТОВ «Бучачагрохлібпром» 519 ,8 тонн сухого жому, вважає, що позивачем всупереч умовам договору неправильно, а судом безпідставно визначено чинник, на підставі якого нараховано пеню, стверджуючи при цьому, що довідка Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільскій області не є належним доказом про розмір цін на сухий жом, що не був виданий позивачу (710 грн. за одну тонну, що становить 369 058 грн.).

Однак, судова колегія не може погодитись з такими твердженнями скаржника, оскільки факт невидачі товару ним не заперечується, а щодо відсутності довідки саме Української аграрної біржі, то ТОВ «Бучач-цукор», вважаючи , що 710 грн. за одну тонну є завищеною ціною чи дана ціна не відповідає реальній, не було позбавлене права та можливості подати суду докази, які б свідчили про інший розмір цін на сухий жом.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь ТОВ «Бучачагрохлібпром» 18 452 грн. 90 коп.штрафу за несвоєчасну видачу сухого жому в кількості 519,8 тонн з розрахунку 5% від суми невиданого жому (369 058 грн.).

26 серпня 2006 року між ТОВ «Бучач-цукор»(Орендар) та ТОВ «Бучачагрохлібпром» (Орендодавець) було укладено договір №26-08-060 оренди площадки по заготівлі цукрового буряка, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування частину території тваринницької ферми в с. Метеушівка площею 36 000 м.кв., ваги в кількості 1 шт. з метою зважування 40 тонн, кімнату розміром 4х4 площею 16 м.кв., склад під цукор площею 65 м.кв.

Розмір орендної плати за весь період оренди становить 60 000 грн. (п.4.1).

Згідно з п. 4.2. договору Орендар відшкодовує Орендодавцю кошти за використану електроенергію згідно показників лічильника, вказаних в акті приймання –передачі.

6 липня 2007 року ТОВ «Бучач-цукор»перерахувало ТОВ «Бучачагрохлібпром» кошти в розмірі 57 855, 34 грн. за оренду майна, заборгувавши Орендодавцю, таким чином 2 144, 66 грн. за оренду майна та 2 262 грн. –за електроенергію, що в сукупності становить 4 406, 66 грн. На суму боргу за оренду майна позивачем нараховано 373, 48 грн. пені, 420, 44 грн. інфляційних та 126, 04 грн. річних за весь час прострочення.

Скаржник, не заперечуючи основну суму боргу по оренді майна, інфляційні, річні та заборгованість за використану електроенергію, заперечує щодо стягненя з його рахунку 373, 48 грн. пені з тих підстав, що нарахування пені суперечить умовам договору та вимогам ст. 611 ЦК України.

Судова колегію погоджується з даними доводами скаржника, а тому вважає, що рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з рахунку ТОВ «Бучач-цукор»373, 48 грн. пені по договору №26-08-060 оренди площадки по заготівлі цукрового буряка слід скасувати, в цій частині у задоволенні позову відмовити.

14 вересня 2006 року між ТОВ «Бучач-цукор»(Замовник) та ТОВ «Бучачагрохлібпром» (Виконавець) було укладено договір №34 на надання послуг по перевезенню цукрових буряків, згідно якого Виконавець зобов’язався надати послуги по перевезенню цукрових буряків у відповідності до вимог Замовника, а останній - прийняти та оплатити надані послуги. Виконавець здійснює перевезення вантажу з полів господарств Бучацького району Тернопільської області, а у випадку необхідності за вимогою Замовника і з інших районів на кагатне поле Замовника чи бурякопункт ТОВ «Бучач –цукор»(п.п.1.1, 1.2.договору).

Вартість однієї тонни перевезення вантажу Виконавцем складає 30 грн. за одну тонну (п.3.1.).

Згідно з п. 3.2. договору Замовник проводить оплату наданих Виконавцем послуг на протязі 10 банківських днів після підписання сторонами актів на надання послуг по перевезенню цукрових буряків та акту взаємної звірки після закінчення сезону переробки цукросировини чи розірвання договору .

Як свідчать матеріали справи, позивачем послуги виконані та прийняті ТОВ «Бучач-цукор», що вбачається з актів виконаних робіт, які погоджено та підписано обома сторонами (оригінали оглянуто в судовому засіданні). Згідно актів виконаних робіт позивач надав відповідачу послуги по перевезенню цукрових буряків на загальну суму 905 382 грн. 60 коп.

За несвоєчасну оплату за надані послуги у відповідності до умов укладеного договору позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 76 746 грн. 63 коп. А на підставі вимог ст.625 ЦК України 86 569 грн. 67 коп. збитків, спричинених інфляційними процесами та 25 896 грн. 42 коп. -3% річних.

На переконання скаржника, договір № 34 від 14.09.2006 року про надання послуг по перевезенню цукрових буряків є неукладеним, оскільки сторонами не досягнуто всіх істотних умов для укладення даного виду договорів, стверджуючи при цьому, що послуги по даному договору ТОВ «Бучач-цукор»не приймались. Наполягає на тому, що правочини з надання та приймання послуг з перевезення цукрового буряка за договором № 34 від 14.09.2006 року слід визнати недійсними у відповідності до вимог ст. 215 ЦК України з підстав недодержання в момент вчинення сторонами вимог, встановлених ч. 5 ст. 203 ЦК України (без наміру обох сторін створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами) - предмет зустрічного позову.

Однак, дані доводи скаржника спростовуються наступним.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

За ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обо’язків.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Як встановлено місцевим господарським судом, при укладенні договору № 34 сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах, а саме: предмет, ціну, маршрут, пункти завантаження та розвантаження, рухомий склад та вимоги до нього; договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств, а отже є таким, що відповідає вимогам закону. Покликання скаржника на відсутність узгодженої сторонами такої умови договору як перелік автотранспортної техніки, що забезпечує виконання зобов’язання, оцінюється судом у сукупності з іншими доказами щодо обґрунтованості вимог.

Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків ,що обумовлені ним ( ч. 5 ст.203 ЦК України).

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст.203 Цивільного кодексу України є підставою недійсності правочину.

Статтею 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Однак, як правомірно встановлено місцевим господарським судом, акти приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг по перевезенню цукрових буряків) не являються правочинами, а лише належними і допустимими документальними доказами факту надання та прийняття послуг по перевезенню цукрових буряків в певній кількості на певну відстань, узгоджену сторонами по договору № 34, і споживаються в процесі виконання, а тому не можуть бути визнані недійсними, як правочини.

Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Як зазначає ТОВ «Бучачагрохлібпром»та не спростовано ТОВ «Бучач-цукор», на замовлення останнього позивачем надано послуги, передбачені договором № 34, за які замовник оплату не провів, однак, підписавши акти виконаних робіт, тим самим підтвердив їх правомочність.

Скаржник, покликаючись на недійсність даних правочинів, не подав суду в порядку ст. 35 ГПК України вироку з кримінальної справи чи рішення суду з цивільної справи, які набрали законної сили щодо фальсифікації чи підробки даних актів, а тому його доводи, є безпідставними.

За таких обставин, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду оцінивши докази в їх сукупності, дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Тернопільської області в частині стягнення з рахунку ТОВ «Бучач-цукор»373, 48 грн. пені по договору №26-08-060 оренди площадки по заготівлі цукрового буряка, в решті судове рішення слід залишити без змін, оскільки воно відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105, 107 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу задоволити частково.

2.          Рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року у справі № 3/212-3695 скасувати в частині стягнення з рахунку ТОВ «Бучач-цукор»373, 48 грн. пені по договору №26-08-060 від 26.08.2006р. оренди площадки по заготівлі цукрового буряка, в цій частині в позові –відмовити. В решті рішення суду залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Повний текст постанови оформлено та підписано 28.02.2008р.

Головуючий суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.