ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2008 р. Справа № 29/501-08

вх. № 8047/5-29

Суддя господарського суду Тихий П.В.

при секретарі судового засідання Кукобко С.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився; відповідача - Тоцька К.М. за довіреністю від 26.01.2008р.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю рекламно-поліграфічного агенства "Бріск", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Авенга", с. Буди

про стягнення 75000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю рекламно-поліграфічне агенство "Бріск" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Авенга" 75000,0грн. заборгованості, що виникла за договором поставки від 04.05.2007р.; витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач 21.11.2008р. надав через канцелярію суду документи на виконання ухвали господарського суду по справі 29/501-08 від 04.11.2008р.

Відповідач надав 24.11.2008р. через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Разом з відзивом відповідач надав копію листа №2/05 від 02.06.2008р. та документи витребувані ухвалою суду від 04.11.2008р.

Надані сторонами документи були досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні призначеному на 25.11.2008р. було оголошено перерву у судовому засіданні до 02.12.2008р., в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання призначене на 02.12.2008р. не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, визначає їх безпідставними та необгрунтованими.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Між сторонами 04.05.2007р. був укладений договір поставки. Згідно умов цього договору продавець (ТОВ "АФ "Авенга") зобов"язався продати, а покупець (ТОВ РПА "Бріск") зобов"язалось купити та сплатити за товар.

Відповідно п.4.2. договору покупець перерахував передплату у розмірі 100000,0грн., але продавець не передав товар у власність позивача.

В процесі розгляду справи судом було встановлено, що 21.05.2008р. позивач надіслав на адресу відповідача лист вих.№ 31/05 з вимогою про виконання зобов"язання передбаченого договором поставки від 04.05.2008р.

Продавець своїм листом від 02.06.2008р., в якому зазначає, що не зміг виконати свої зобов"язання у зв"язку з неврожаєм у 2007 році; підтвердив те, що не відмовляється від своїх зобов"язань за договором від 04.05.2007р. та готов здійснити свої зобов"язання за договором.

18.09.2008р. позивач надіслав лист №32/09 на адресу відповідача з вимогою відшкодувати збитки у розмірі 80000,0грн.

В період з 06.08.2007р. по 13.05.2008р. відповідач повернув позивачу кошти у розмірі 20000,0грн. та 25.09.2008р. відповідачем були повернуті 5000,0грн. Таким чином, сума позову складає 75000,0грн.

Згідно п. 5.1. договору - договор є дійсним до повного виконання сторонами своїх зобов"язань.

Відповідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, п. 7.3. договору передбачено, що дострокове розірвання договору допускається лише за взаємною згодою сторін.

Відповідач згоди на розірвання даного договору не надав. Крім того, у відповідному листі від 02.06.2008р. й у судовому засіданні представник відповідача заперечує проти розірвання договору поставки, посилаючись на готовність відповідача виконати свої зобов"язання та те, що п.2.2. договору передбачається поставка товару самовивозом, отже покупець зобов"язаний забрати товар зі складу продавця.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно ч.5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові - на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя Тихий П.В.