ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без розгляду

"12" лютого 2008 р.

Справа № 8/265-07-8166

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Бєляновського В.В.,

Суддів: Шевченко В.В.

Мирошниченко М.А.,

при секретарі - Волощук О.О.,

за участю представників:

Від позивача: Прохода Ю.Л.

Від відповідача: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Муроване”

на рішення господарського суду Одеської області

від 19.12.2007 року

у справі № 8/265-07-8166

за позовом: Закритого акціонерного товариства „Селена”

до відповідача: Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Муроване”

про розірвання договору та відшкодування збитків у сумі 144000 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.12.2007 року у справі № 8/265-07-8166 позов ЗАТ „Селена” задоволено, розірвано договір від 08.04.2004 р. за № К-2004-53(28), укладений між сторонами у справі, стягнуто на користь позивача з СВК "Муроване" збитки загальною сумою 144000 грн. та судові витрати.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням СВК „Муроване” подав до Одеського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до помилкового висновку та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.                                Як вбачається із змісту апеляційної скарги, СВК "Муроване" оскаржує зазначене рішення в повному обсязі.

В якості доказу сплати державного мита за розгляд апеляційної скарги скаржником додана квитанція № 232977 від 27.12.2007 р. на суму 76 грн. 25 коп.

Відповідно до п. п. “г” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, із апеляційних скарг на рішення господарських судів ставки державного мита встановлені в розмірі 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Таким чином, скаржник при поданні апеляційної скарги на зазначене рішення, повинен був сплатити державне мито у розмірі 50% від суми державного мита, яке було сплачене позивачем при зверненні до місцевого суду з позовом, а саме 762 грн. 50 коп. (1525 грн. х 50% = 762 грн. 50 коп.).                      З урахуванням зазначених обставин, ухвалою від 14.01.2008 року апеляційна скарга СВК „Муроване” була прийнята апеляційною інстанцією до провадження, призначена до розгляду та скаржника зобов’язано надати в судове засідання докази доплати державного мита за подання апеляційної скарги у розмірі 686 грн. 25 коп. (762 грн. 50 коп. –76 грн. 25 коп. = 686 грн. 25 коп.) попередивши, що в разі невиконання зазначеної вимоги його апеляційна скарга буде залишена без розгляду відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України.

Доказом надходження до СВК „Муроване” вищевказаної судової ухвали є повідомлення відділення пошти, яке було вручено 17.01.2008 р. відповідно.

Проте, скаржник без поважних причин вимоги апеляційного господарського суду не виконав, докази доплати державного мита за подання апеляційної скарги у розмірі 686 грн. 25 коп. не надав, свого повноважного представника в судове засідання не направив, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявив.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до роз’яснень президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України” від 28.03.2002 року № 04-5/366, що містяться в п. 7, якщо після прийняття апеляційної скарги виникають сумніви у наявності в особи, яка підписала скаргу, права на її підписання, суд пропонує заявникові надати відповідні докази. У разі неподання таких доказів скарга залишається без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.

У випадках коли передбачені у пунктах 2 і 3 частини першої статті 97 ГПК підстави повернення апеляційної скарги виявлені судом апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги, суд витребує від особи, яка подала скаргу, докази надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та сплати державного мита у встановленому порядку і розмірі. У разі неподання таких доказів скарга залишається без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Таким чином, у зв’язку з тим, що до апеляційної скарги СВК „Муроване” не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому розмірі і скаржник без поважних причин не надав витребувані апеляційним господарським судом документи, то на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України його апеляційну скаргу слід залишити без розгляду, що не позбавляє останнього права повторно подати апеляційну скаргу після усунення обставин, які стали підставою для залишення скарги без розгляду.

Керуючись п. 5 ст. 81, 86, п. 3 ст. 97, 99 ГПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу СВК „Муроване” на рішення господарського суду Одеської області від 19.12.2007 року у справі № 8/265-07-8166 залишити без розгляду.

Справу повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя: Бєляновський В. В.

Судді: Мирошниченко М. А.

Шевченко В. В.