ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2008 р.

№ 9/83

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., -головуючого,

Мамонтової О.М.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну  скаргу

ТОВ "Суффле Україна"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24 вересня 2007 року

у справі

№ 9/83 господарського
суду Кіровоградської області

за заявою

ліквідатора приватного
підприємства "Агронафтосервіс-СТ"

до

приватного підприємства
"Агронафтосервіс-СТ"

про

визнання банкрутом,

арбітражний керуючий

ОСОБА_1.,

за участю представників сторін:

ТОВ
"Суффле Україна" -Прохоренко В.О. (дов. від 26.09.2007), Черезов І.Ю.
(дов. від 04.12.2007);

ПП
"Агронафтосервіс-СТ" -Салко О.В. Нижний С.В. (дов. від 10.01.2006 №
10/01);

встановив:

Постановою господарського суду
Кіровоградської області від 19.06.2006р. Приватне підприємство
"Агронафтосервіс-СТ" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.,
якого зобов'язано подати господарському суду звіт та ліквідаційний баланс
банкрута.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 27.06.2007 р. (суддя Коваленко Н.М.) затверджено
звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута. Приватне підприємство
"Агронафтосервіс-СТ" ліквідовано як юридичну особу. Провадження у
справі припинено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 24.09.2007 р. (колегія суддів у складі:
Джихур О.В. -головуючий, Виноградник О.М., Лисенко О.М.) ухвалу господарського
суду залишено без змін.

В касаційній скарзі ТОВ "Суффле
Україна" просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду
апеляційної інстанції, справу передати на розгляд господарському суду першої
інстанції. В обґрунтування посилається на порушення норм матеріального та
процесуального права, зокрема, ст.ст. 26, 30 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.
40 Закону України "Про виконавче провадження".

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування
судом  норм матеріального та
процесуального права судова колегія Вищого господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Провадження у справах про
банкрутство регулюється Законом України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” (далі -Закон), ГПК України, іншими
законодавчими актами.

За приписами статті 25 Закону з дня
призначення ліквідатор виконує функції з управління та розпорядження майном
банкрута, до нього переходять функції керівника (органів управління) юридичної
особи банкрута, вживає заходів спрямованих на пошук, виявлення та повернення
майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 32 закону
господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів
комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження
звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу; у разі, якщо господарський суд
дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував усі наявні майнові
активи ліквідаційної маси, необхідні для повного задоволення кредиторів, він
виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора. Новий ліквідатор очолює
ліквідаційну комісію і діє згідно з вимогами цього закону.

Отже, чинним законодавством про
банкрутство передбачено можливість затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу в судовому засіданні, з викликом учасників провадження у
справі, зокрема ліквідатора, членів комітету кредиторів, окремих кредиторів.

Господарський суд Кіровоградської області,
затверджуючи звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та припиняючи провадження у
справі виходив з того, що після часткових розрахунків з кредиторами ПП  "Агронафтосервіс-СТ" майна та
грошових коштів у банкрута не залишилося, що підтверджується матеріалами
справи, а також наданими даними про
відсутність майнових активів боржника.

Апеляційний господарський суд,
погодившись з висновком суду першої інстанції, залишив ухвалу без змін.

Дані висновки судів  ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до приписів абз. 4 ст. 1
Закону суб'єкт господарської діяльності може бути визнаний банкрутом тільки в
разі встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність
та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування
ліквідаційної процедури.

У відповідності до Закону
ліквідація - припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності,
визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо
задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Судами попередніх інстанції
встановлено, що  в процесі
ліквідаційної  процедури були виявлені
вимоги 9 кредиторів на загальну суму 11840436 грн., в т.ч. ТОВ "Суффле
Україна" з вимогами у розмірі 5996721,34 грн.

В ході ліквідаційної процедури
отримано грошових коштів у розмірі 26718,54 грн., які потрачені на погашення
заборгованості по заробітній платі -10127,10 грн., погашення кредиторської
заборгованості перед УПФУ в розмірі 1186,76 грн., відшкодування витрат
арбітражного керуючого в розмірі 5181,41 грн., оплату послуг арбітражного
керуючого в розмірі 10054,44 грн., оплату послуг банку -168,80 грн.

Крім того, при здійсненні
повноважень ліквідатором виявлена дебіторська заборгованість. Ліквідатор від
імені ПП "Агронафтосервіс-СТ"
звернувся до господарського суду з позовами до дебіторів (ТОВ
"Юмік", СПД ОСОБА_2та ПП "Іркас") про стягнення
заборгованості.

Рішеннями господарського суду
Кіровоградської області від 22.12.2006 р. у справі № 4/424, від 18.01.2007 р. у
справах № 4/425 та № 4/426 позови задоволено. На виконання рішень суду видано
накази.

В результаті здійснення виконавчих
дій за вищевказаними рішеннями суду від Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ,
Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, а також від ДВС у Новоукраїнському
районі  надійшли постанови від 13.06.2007
р., від 14.04.2007 р. про повернення виконавчого  документу стягувачеві та від 22.02.2007 р.
про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю майна та
грошових коштів СПД ОСОБА_2та ПП "Іркас", а також визнання банкрутом
ТОВ "Юмік" (т.4  а.с. 61-62,
65-68, 71).

Таким чином,  господарські суди попередніх інстанцій
дійшли  обґрунтованого висновку про
затвердження звіту та ліквідаційного балансу, про ліквідацію підприємства,
списання кредиторської заборгованості як безнадійної, погашення незадоволених
кредиторських вимог за відсутністю майна банкрута, оскільки після часткових
розрахунків з кредиторами ПП "Агронафтосервіс-СТ"  майна та грошових коштів не залишилося.

Крім того, господарськими судами
попередніх інстанцій прийнято до уваги результати перевірок Кіровоградського
обласного сектору з питань банкрутства про дотримання арбітражним керуючим
ОСОБА_1ліцензійних умов при виконанні повноважень ліквідатора ПП
"Агронафтосервіс-СТ", в ході яких встановлено, що діяльність
арбітражного керуючого ОСОБА_1. в якості ліквідатора ПП
"Агронафтосервіс-СТ"   не
суперечить вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" та Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності арбітражних керуючий (розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів), затверджених спільним наказом Державного комітету
України регулятивної політики та підприємництва і Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції України від 04.05.2001 № 72/49) (акти № 3 від
05.02.2007 та № 32 від 06.10.2006 р.) (а.с. 73-82 т. 4).

Твердження касаційної скарги про
передчасність затвердження звіту та ліквідаційного балансу банкрута, оскільки
ліквідатором не було дотримано вимоги ст. 30 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо
уступки вимог банкрута до уваги не приймається як таке, що ґрунтується на
неправильному тлумаченні норм законодавства. Вказано стаття  передбачає уступку вимог банкрута в порядку,
передбаченому цивільним законодавством, за згодою комітету кредиторів.

Відповідно до норм цивільного
законодавства відступлення права вимоги передбачає перехід права вимоги, що
забезпечують виконання зобов'язання. Тобто, уступати можна право, що
ґрунтується на цивільно-правовому матеріальному зобов'язанні.

Ні чинне господарське процесуальне,
ні виконавчо-процесуальне законодавство не передбачають уступку права виконання
судового рішення.

За таких обставин Вищий
господарський суд України вважає юридичну оцінку, дану господарськими судами
першої та апеляційної інстанції такою, що ґрунтується на матеріалах справи та
чинному законодавстві і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ "Суффле
Україна" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 24 вересня
2007 року у справі № 9/83
залишити без змін.

Головуючий
-
М.І. Хандурін

Судді
О.М. Мамонтова

О.С.Удовиченко