ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2008 р.

№ 17/67-40/339-36/214-30/43

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:

Шевчук С.Р.,

суддів:

Владимиренко С.В.,

Бернацької Ж.О.

розглянув касаційну скаргу

Дочірнього підприємства "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2007р.

та рішення

господарського суду м. Києва від 24.05.2007р.

у справі

№17/67-40/339-36/214-30/43

за позовом

Дочірнього підприємства "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія"

до

Товариства з обмежено відповідальністю "Група МДМ"

про

визнання недійсним договору суборенди,

за участю представників:

-          позивача: Паніна В.В., дов. б/н від 01.09.2007р.;

-          відповідача: Іжевський Л.В., дов. №509 від 25.11.2006р.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2005 року Дочірнє підприємство "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група МДМ" про визнання недійсним з моменту підписання договору суборенди обладнання б/н від 02.01.2002р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Група МДМ" та Дочірнім підприємством "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія", з проханням винести рішення, яким повернути сторін в стан, який існував до моменту підписання договору суборенди б/н від 02.01.2002р. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуваний договір не містить істотних умов договору оренди, передбачених ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" щодо порядку використання амортизаційних відрахувань, страхування орендарем взятого ним в оренду майна, обов’язків сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна; а Смотров В.В. на дату підписання договору не був директором підприємства та не мав повноважень на його підписання.

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням господарського суду м. Києва від 24.05.2007р. у справі №17/67-40/339-36/214-30/43 (Ващенко Т.М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2007р. у справі №17/67-40/339-36/214-30/43 (колегія суддів у складі головуючого судді Корсака В.А., суддів Авдеєва П.В., Коршун Н.М.) апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" залишено без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 24.05.2007р. у справі №17/67-40/339-36/214-30/43 - без змін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, Дочірнє підприємство "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 24.05.2007р. у даній справі скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 02.01.2002р. між позивачем та відповідачем був укладений договір суборенди обладнання б/н, за яким відповідач, як орендар, зобов'язався передати у користування позивачу, як суборендарю, обладнання, перелік якого наведений в Додатку №1, який є невід'ємною частиною даного Договору.

Обладнання, що передається в суборенду, перебуває у володінні та користуванні Орендаря згідно договору оренди від 01.08.2001р., укладеного між відповідачем та ЗАТ "БАН" (Орендодавець), та може бути передане в суборенду на підставі п.2.2.5 договору оренди від 01.08.2001р. та письмової згоди орендодавця (п.1.2, 1.3 цього договору).

Згідно п.2.2 даного договору передача обладнання в суборенду здійснюється за відповідним актом прийому-передачі.

За п.4.1 зазначеного договору за користування обладнанням суборендар сплачує орендарю орендну плату в розмірі 20грн., в т.ч. ПДВ 20% - 3,33грн. за один комплект. Суборендар сплачує орендну плату на розрахунковий рахунок орендаря щомісячно (п.4.2 даного договору).

За змістом пункту 7.1 цього договору строк його дії встановлений з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2002р.

Після закінчення строку дії Договору позивач протягом 3-х днів зобов'язаний повернути відповідачеві обладнання по акту прийому-передачі (п.6.1 вказаного договору).

01.02.2002р. між сторонами був підписаний акт прийому-передачі обладнання, згідно якого суборендодавець (ТОВ "Група МДМ") передав, а суборендар (ДП "Українська пивна компанія) прийняв обладнання згідно переліку, що відповідає додатку №1 до Договору.

Також судами зазначено, що рішенням господарського суду м. Києва від 14.09.2004р. у справі №40/355 за позовом ДП "Українська пивна компанія" СП у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" до ТОВ "Група МДМ" про визнання договору суборенди неукладеним, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2004р., встановлено, що на виконання спірного договору відповідач передав, а позивач прийняв обладнання, що підтверджується актом прийому-передачі обладнання.

Поряд з цим, судами зазначено, що скасовуючи рішення господарського суду Харківської області від 01.04.04р. у справі №35/759-03 за позовом ТОВ "Група "МДМ" до ДП "Українська пивна Компанія" СП у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" про стягнення 134185,88грн. за спірним договором, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.12.2005р. також встановлено факт передачі обладнання на загальну суму 111215,52грн. в суборенду по акту прийому-передачі.

Посилаючись на приписи ст.35 ГПК України, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що встановленим є факт одержання позивачем в суборенду від відповідача обладнання за спірним договором.

Судом касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги Дочірнього підприємства "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" була прийнята постанова від 30.01.2007р. у справі №17/67-40/339-36/214, в якій суд касаційної інстанції перевіривши правильність встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи, надану юридичну оцінку цим обставинам, повноту їх встановлення в судових рішеннях, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зазначав, що вирішуючи даний спір по суті суди попередніх інстанцій фактично не надали юридичної оцінки наявності у директора позивача - Смотрова В.В. права на підписання зазначеної спірної угоди у якості директора позивача та не з’ясували, хто був директором на момент укладення спірного договору, тобто не надали оцінки правовому положенню особи, що підписала спірний договір та прийняла в суборенду обладнання згідно такого договору, що є суттєвим для вирішення спору.

Суди при повторному розгляді справи не врахували зазначеного та не надали оцінки положенням статуту позивача щодо призначення та звільнення з посади директора позивача (т.2 а.с.19-33), протоколу загальних зборів засновників Спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" №33 від 10.08.2001р. (т.2 а.с.18). Отже судами не з’ясовано, хто був директором Дочірнього підприємства "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" на час укладення спірного договору, що свідчить про невиконання судами попередніх інстанцій вказівок Вищого господарського суду України всупереч приписів ст.11112 ГПК України.

Згідно ст.256 ЦК УРСР за договором майнового найму наймодавець зобов'язується надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату.

Відповідно до ст.267 ЦК УРСР здавання наймачем найнятого майна в піднайом дозволяється лише за згодою наймодавця, якщо інше не передбачено законом або договором.

Однак всупереч вимог зазначених приписів, запроваджених ст.267 ЦК УРСР, та не виконавши вказівку Вищого господарського суду України для з’ясування наявності у орендаря права надати спірне обладнання в суборенду відповідно до п.2.2.5 договору оренди від 01.08.2001р., укладеного між орендарем (відповідачем) та орендодавцем (ЗАТ "БАН"), суди цей договір не витребували та не дослідили щодо вказаних обставин.

Суди при розгляді справи зазначили, що договір суборенди виконувався сторонами, що підтверджується тим, що відповідач передав, а позивач прийняв обладнання відповідно до акту прийому-передачі.

Проте суди не з’ясували, чи вносилась позивачем орендна плата за користування майном, та в якому розмірі.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі щодо невідповідності спірної угоди вимогам Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Закону України "Про пожежну безпеку", не застосованим судами попередніх інстанцій при вирішенні питання щодо визнання договору недійсним по ст.48 ЦК УРСР із зазначенням про відсутність у спірному договорі істотних умов, визначених вказаними законами, не заслуговують на увагу у зв’язку з невідповідністю вимогам ст.153 ЦК УРСР, за якою наявність істотних умов договору необхідна для визнання його укладеним. Поряд з цим, при розгляді даної справи суди попередніх інстанцій врахували у відповідності до приписів ст.35 ГПК України наявність рішення господарського суду м. Києва від 14.09.2004р., залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2004р., у справі №40/355 за позовом ДП "Українська пивна компанія" СП у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" до ТОВ "Група МДМ" про визнання договору суборенди неукладеним, яким відмовлено у визнанні неукладеним оскаржуваного договору. Викладене свідчить про правильне незастосування судами попередніх інстанцій приписів зазначених позивачем законів.

Інші доводи, викладені заявником у касаційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, що не входить до компетенції Вищого господарського суду України згідно ст.ст. 1115, 1117 ГПК України.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанцій при прийнятті рішення у даній справі при новому розгляді, не з'ясував зазначені судом касаційної інстанції обставини, не надав їм належної правової оцінки, тому дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку, також не виправив порушень, припущених судом першої інстанції.

Тоді як, статтею 43 ГПК України на господарський суд покладається обов'язок всебічно, повно та об'єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій, в порушення ст.ст. 38, 43 ГПК України, не встановили істотні обставини у даній справі для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи, що судові рішення та постанова ухвалені з порушенням норм процесуального права, а обставини, які мають істотний вплив на правильність застосування норм матеріального права, не з’ясовані, судові рішення та постанову визнати законним не можна, тому вони підлягають скасуванню, а справа –передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду в іншому складі суду.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати вищенаведене, повно та всебічно з'ясувати всі суттєві обставини справи, надати належну оцінку зібраним доказам та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119–11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Українська пивна компанія" спільного підприємства у формі акціонерного товариства "Українська пивна компанія" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 24.05.2007р. у справі №17/67-40/339-36/214-30/43 скасувати.

Справу №17/67-40/339-36/214-30/43 передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя:

С. Шевчук

Судді:

С. Владимиренко

Ж. Бернацька