СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

30 січня 2008 року

Справа № 2-23/4932-2006А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Гонтаря В.І.,

суддів
Плута В.М.,

Горошко Н.П.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю:

позивача: не з'явився;

представників відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 27.02-10.032006 року у
справі № 2-23/4932-2006А

за позовом  фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,Ялта,98600)

до          Державної податкової інспекції у
місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16,Ялта,98600)

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим від 15.08.2005 року
№ про визначення податкового зобов'язання у вигляді штрафних санкцій
в розмірі 3060,00 грн.

Постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 27.02-10.03.2006 року у
справі №2-23/4932-2006А позов задоволено частково. Податкове
повідомлення-рішення від 15.08.2005 року № визнано недійсним в
частині визначення штрафних санкцій сумою податкового зобов'язання фізичної
особи - підприємця  ОСОБА_1.

Не погодившись з постановою
суду, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої
інстанції скасувати, позов задовольнити повністю.

Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.05.2006 року
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.02-10.03.2006
року у справі №2-23/4932-2006А було залишено без змін.

Постановою Вищого
адміністративного суду України від 05.12.2007 року постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду скасовано, справу направлено до суду
апеляційної інстанції, оскільки останнім розгляд апеляційної скарги
здійснювався у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом
України, тоді як підлягали застосуванню норми Кодексу адміністративного судочинства
України.

Розпорядженням заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від
30.01.2008 року у зв'язку з зайнятістю судді в іншому процесі у складі колегії
було замінено суддю Борисову Ю.В. на суддю Горошко Н.П.

У судове засідання,
призначене на 30.01.2008 року, представники сторін не з'явились, про час та
місце слухання справи повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає
можливим розглянути спір за відсутністю сторін, оскільки матеріалів справи
достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату,
час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши
постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи,
27.07.2005 року Державною податковою інспекцією у місті Ялта Автономної
Республіки Крим була проведена перевірка господарської одиниці - залу ігрових
автоматів, розташованого за адресою: місто Ялта, вул. Ігнатенко, 2а, який
належить позивачу, про що на бланку №000601 був складений акт.

На підставі акту перевірки
відповідачем 15.08.2005 року було прийняте податкове повідомлення-рішення
№ про визначення позивачу штрафних санкцій в сумі 3060,00 грн.

Вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та
відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає
підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв'язку з
наступним.

Судова колегія вважає, що доводи
позивача про порушення відповідачем вимог Указу Президента України № 817/98 від
23.07.1998 "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької
діяльності" необґрунтовані, оскільки даний Указ регулює порядок проведення
планових і позапланових виїзних перевірок сукупних показників
фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно ч. 4 ст. 16 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування і послуг" планові і позапланові перевірки осіб,
які використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або
книги обліку розрахункових операцій, здійснюються в порядку, передбаченому
законодавством України.

Таким законодавством є Закон
України "Про державну податкову службу в Україні" № 509-ХІІ від
04.12.1990, з подальшими змінами і доповненнями (Закон України №2322-ІУ від
12.01.2005).

Як свідчать матеріали справи,
перевірка господарської одиниці - залу ігрових автоматів позивача здійснена на
підставі відповідних посвідчень в рамках повноважень, даних Законом України
"Про державну податкову службу в Україні", що свідчить про її законність.

Повноваження відповідача по
застосуванню фінансових санкцій за порушення у сфері розрахунків, передбачені
статтями 15, 17 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Відповідно до п.п.5.2.2. п.5.2 ст.5
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами га цільовими фондами" від 21.12.2000 №2181-111 зазначено, що у
разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму
податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить
законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції,
встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до
контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у
письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами,
які платник податків вважає за потрібне надати.

Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних
днів, наступних з днем отримання платником податків податкового повідомлення
або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Згідно пункту 9.4 Наказу
Державної податкової адміністрації України „Про затвердження регламенту адміністрування
податків, зборів (обов'язкових платежів)” (із змінами та доповненнями) №62 від
09.02.2006, якщо відповідно  до  закону орган державної податкової служби
самостійно визначає податкове
зобов'язання  платника  податків
з причин,  не  пов'язаних  з
порушенням  податкового
законодавства, такий платник податків має
право  на  адміністративне  оскарження рішень   органу
державної  податкової  служби
протягом  тридцяти календарних
днів від дня отримання  податкового  повідомлення
або відповіді  органу  державної
податкової служби на скаргу (заяву), замість десятиденного строку,
визначеного законом.

Зазначений тридцятиденний термін
для оскарження поширюється:

1) на  суми
податкового  зобов'язання із
земельного податку, нарахованого
громадянам  -   власникам
земельних   ділянок   та землекористувачам;

2) на суми  податкового
зобов'язання  з  податку
з  доходів фізичних   осіб,
нарахованого   фізичним   особам
-  суб'єктам господарювання,  громадянам,
іноземним громадянам та
особам  без громадянства на
підставі подання ними декларацій про очікувані або про фактично одержані
доходи;

3) на рішення про:

розподіл суми податкових
зобов'язань  або  податкового
боргу між платниками податків, що виникають унаслідок реорганізації;

установлення солідарної
відповідальності за сплату податкових зобов'язань платника податку, що
реорганізовується;

поширення права податкової
застави  на  всі
активи  платника податків,  який
створюється  шляхом  об'єднання
інших  платників податків.

Оскарження сум податкових зобов'язань
з  податку  з
доходів фізичних  осіб,  визначених органом державної податкової
служби за результатами виявлених перевірками недостовірних даних,  заявлених суб'єктом  господарювання  у
деклараціях  про  одержані доходи та проведені  витрати
(перевіркою  виявлені  порушення
податкового законодавства),
здійснюється  протягом  десяти
календарних днів, наступних за днем отримання податкового повідомлення
або відповіді (рішення) органу державної податкової служби на скаргу (заяву).

Податкові вимоги і рішення про:
заборону здійснення операцій із заставленими активами платника податків;  погашення
податкових зобов'язань,   забезпечених  податковою
заставою,  до  проведення реорганізації;  продаж
активів,  що  перебувають
у   податковій заставі;   самостійне
визначення  органами  державної
податкової служби складу активів,
що підлягають продажу (акт
опису);  арешт активів;   дострокове
розірвання   договорів  про
розстрочення, відстрочення податкових зобов'язань за ініціативи органу
державної податкової   служби   можуть
бути   оскаржені   протягом
десяти календарних днів,
наступних за днем отримання такого рішення, або відповіді  (рішення)
органу державної податкової служби на скаргу (заяву).

Суми штрафних (фінансових) санкцій за
порушення  податкового
законодавства   та   законодавства  у
сфері  зовнішньоекономічної
діяльності,  застосування   яких
законодавством   віднесено   до компетенції  органів
державної  податкової  служби,
можуть  бути оскаржені протягом
десяти  календарних  днів,
наступних  за  днем отримання  податкового повідомлення або відповіді
(рішення) органу державної податкової служби на скаргу (заяву).

Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та
надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги
платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати
йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків
рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник
податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за
днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого
рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до
контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного
строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцяти денного строку для
відповіді на нього. Керівник відповідного контролюючого органу (або його
заступник) може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги
платника податків понад строки, визначені в абзаці першому цього підпункту, але
не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника
податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому
цього підпункту.

Відповідно до абзацу другого та
шостого п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами" і
абзацу другого п.12 Положення про порядок подачі та розгляду скарг платників
податків органами державної податкової служби процедура адміністративного
оскарження податкового повідомлення-рішення закінчується останнім днем строку,
передбаченого п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами", п.4
і п.п.5.1 п.5 Положення про порядок подачі та розгляду скарг платників податків
органами державної податкової служби для подачі заяви (скарги) про перегляд
рішення контролюючого органу, у випадку якщо така заява (скарга) не була подана
в указаний строк.

Скарга, яка подана з порушенням
строків, визначених Законом і Положенням, не підлягає розгляду органами
державної служби (п.7 Положення про порядок подачі і розгляду скарг платників
податків органами державної податкової служби).

Судова колегія вважає, що рішення
Державної податкової інспекції у місті Ялті про залишення апеляційної скарги
позивача без розгляду було винесено згідно з нормами діючого законодавства і є
правомірним.

З рішення про залишення первісної
скарги без розгляду від 19.09.2005 №18013/11/25.0 вбачається, що податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Ялті №
від 15.08.2005 було направлено позивачу з повідомленням про вручення
(повідомлення про вручення поштового відправлення №758541), згідно якому
вказане рішення вручено платнику податків 20.08.2005.

Скарга позивача здана на поштове
відділення 06.09.2005, тобто з порушенням встановленого законом десятиденного
строку для подачі скарги на податкове повідомлення-рішення.

Спірним податковим
повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції в місті Ялті №
від 15.08.2005 до позивача за порушення статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" застосовані штрафні санкції у сумі 3060,00грн.
(500,00грн. - за не проведення розрахункової операції на суму 100,00грн.,
2560,00грн. - за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті).

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг", суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі
із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені
у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Як вбачається з акту перевірки
№000601 від 27.07.2005, який покладено в основу спірного податкового
повідомлення-рішення № відповідачем встановлено факт здійснення
позивачем розрахункової операції (у сумі 100,00грн.) без застосування
реєстраторів розрахункових операцій: проведена оплата по відеогрі з грошовим
виграшем на суму 100,00грн. Ця операція не проведена через реєстратор
розрахункових операцій, касовий чек не був роздрукований та не виданий, що
тягне застосування згідно пункту 1 статті 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" штрафних санкцій у розмірі 500,00грн. (100,00 х 5).

Згідно статті 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

В акті перевірки відображено факт
невідповідності сум наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,
яка вказана в денному звіті реєстратора розрахункових операцій - 512,00грн.
Згідно листу Державної податкової адміністрації України №5568723-2117-20 від
3 квітня 2002 року при застосуванні фінансової санкції, передбаченої статтею 20
Закону, невідповідністю коштів слідує вважати розбіжність між сумою наявних
коштів на місці проведення розрахунків і сумою коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора розрахункових операцій, з вирахуванням суми готівкових
коштів, яка не була проведена через реєстратор розрахункових операцій і в свою
чергу склала невідповідність коштів. А тому невідповідність складає 512,00грн.
Сума наявних коштів на місці проведення розрахунків склала 802,00грн., а в
звіті вказано - 290,00грн.). Факт наявності грошових коштів на місці проведення
розрахунків на момент перевірки і не проведення через РРО позивачем не
оспорюється.

За порушення цього обов'язку статтею
22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (з доповненнями і
змінами) передбачена відповідальність у вигляді фінансових санкцій в 5-кратному
розмірі суми, на яку виявлена невідповідність.

Отже, до позивача правомірно
застосовано штрафні санкції в сумі 2560,00грн. (512,00грн. х 5) за
невідповідність сум наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

Позивачем не надані докази, що
спростовують висновки акту перевірки, на підставі якого винесене спірне
податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, правомірно
застосовані до суб'єкта підприємницької діяльності -  фізичної особи - ОСОБА_1 штрафні санкції в
загальній сумі 3060,00грн. (500,00грн.+ 2560,00грн.) за порушення пунктів 1, 13
статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Позивач самого факту порушення
зафіксованого даної перевірки по суті  не
оспорює.

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано вказав на відсутність підстави для визнання
неправомірними дій посадових осіб Державної податкової інспекції у місті Ялта
Автономної Республіки Крим Парійського Ю.М. та Малявіна П.С. при проведенні
перевірки та дій начальника Державної податкової інспекції у місті Ялта
Автономної Республіки Крим Колеснікова М.О. при розгляді апеляційної скарги, а
також дійшов правомірного висновку про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
№ від 15.08.2005 року лише у частині визначення штрафних санкцій
сумою податкового зобов'язання позивача.

Враховуючи викладене,
судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду
першої інстанції, оскільки вважає її такою, що відповідає вимогам норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1
залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 27.02-10.032006 року у справі № 2-23/4932-2006А
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.І. Гонтар

Судді
В.М. Плут

Н.П. Горошко