ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 2/458

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Т.Б. Дроботової,

суддів :

Т.Г. Гоголь,

Л. І. Рогач

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліастра"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2007р.

у справі

№ 2/458

господарського суду

міста Києва

за скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліастра"

на дії

Державної виконавчої служби в Оболонському районі м. Києва

за позовом

Заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах держави в особі Управління майном району Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліастра"

про

виселення з приміщення

за участю представників:

позивача

Кішинська О.П., дов. № 7-УМ від 09.01.08р.

відповідача

Майданевич О.Я., дир.

Державної виконавчої служби в Оболонському районі м. Києва

прокурора

не з’явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)

не з’явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аліастра" звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою, в якій просило визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби в Оболонському районі м. Києва щодо початку здійснення виконавчих дій з виконання судового рішення; зобов'язати орган виконавчої служби направити копію виконавчого провадження на адресу ТОВ "Аліастра".

Скарга вмотивована порушенням Державною виконавчою службою в Оболонському районі м. Києва статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконавчою службою не було направлено боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що впливає на можливість захисту боржником своїх інтересів. При цьому скаржник зазначив, що про вказане порушення йому стало відомо 14.03.2007р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2007р. (суддя Домнічева І.О.) у задоволенні скарги боржника відмовлено з огляду на необґрунтованість. Вказано, що боржник має можливість здійснити захист його прав у виконавчому провадженні через звернення до органу виконавчої служби згідно статті 32 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2007р. (судді: Зеленін В.О. –головуючий, Рєпіна Л.О., Синиця О.Ф.) ухвалу місцевого господарського суду залишено без змін з огляду на повноту встановлення обставин справи, відповідність її висновків обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Не погоджуючись з ухвалою та постановою, Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліастра" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначив, що судові акти не ґрунтуються на витребуваних матеріалах виконавчого провадження, оскільки такі матеріали органом виконавчої служби суду не надавались, а також зазначив про неправильне застосування апеляційною інстанцією норм процесуального права, а саме, застосування статті 121 Господарського процесуального Кодексу України, а не статті 1212 Господарського процесуального кодексу України, на підставі якої було подано скаргу.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити ухвалу та постанову попередніх інстанцій без змін, як таких, що відповідають нормам матеріального та процесуального права та в яких повністю з’ясовані обставини, що мають значення для справи.

Прокурор та орган виконавчої служби не скористалися правом на участь представників в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду міста Києва від 16.09.2005р., яке набрало чинності у встановленому порядку, було задоволено позовні вимоги заступника прокурора Оболонського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління майном району Оболонської у місті Києві державної адміністрації про виселення відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 286,3кв.м. в будинку № 46 по вул. Північна в м. Києві та повернення даного приміщення позивачу в зв'язку зі закінченням дії договору оренди, про що видано наказ.

20.03.2006р. ТОВ "Аліастра" звернулось до господарського суду міста Києва зі заявою про відстрочку виконання судового рішення, зазначивши, що 10.03.2006р. ним було одержано від органу виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження та відповідну вимогу про примусове виконання (т.1,а.с.84).

Ухвалою від 11.04.2006р. клопотання ТОВ "Аліастра" задоволено та виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2005р. відстрочено на 6 місяців, до 11.10.2006р.

Також попередніми судовими інстанціями встановлено, що 14.03.2007р. ТОВ "Аліастра" стало відомо про поновлення виконавчого провадження на виконання судового рішення.

Частиною 5 статті 124 Конституції України встановлено, що судове рішення ухвалюється судами іменем України і є обов’язковим для виконання на всій території України.

Відповідно до статті 5 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", початок здійснення виконавчих дій відбувається шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та направлення її копії до боржника.

Водночас питання надання відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання судового рішення, а також процесуальні дії виконавця в таких випадках врегульовано статтею 121 Господарського процесуального кодексу України та статтею 35 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, судами попередніх інстанцій на підставі досліджених матеріалів справи встановлено відкриття виконавчого провадження у даній справі у порядку, визначеному законодавством, з належним повідомленням боржника, що підтверджується зверненням самого боржника до суду з клопотанням про відстрочку виконання рішення.

На даний момент виконавче провадження знаходиться не на стадії його відкриття, про що помилково зазначає скаржник, а у процедурі виконання, а доводів щодо оскарження інших процесуальних дій виконавчої служби та неврахування їх судами попередніх інстанцій у касаційній скарзі не наведено.

Також суперечать матеріалам справи доводи касаційної скарги про прийняття ухвали та постанови у даній справі без дослідження матеріалів виконавчого провадження, оскільки обставини справи щодо порушення виконавчого провадження розглядались судами попередніх інстанцій при зверненні боржника зі заявою про відстрочку виконання рішення.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний господарський суд в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України повторно розглядаючи справу, всебічно, повно та об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізував правовідносини, що виникли та існували між сторонами, та дійшов законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду, якими відхилено вимоги відповідача, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, наведених у постанові суду.

Як наслідок, прийняті апеляційним та місцевим господарськими судами ухвала та постанова відповідають вимогам статей 86 та 105 Господарського процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.76 р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Доводи скаржника не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України та з підстав їх суперечності обставинам справи.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм процесуального права при прийнятті постанови та ухвали не знайшли свого підтвердження, з огляду на що підстав для скасування зазначених судових актів колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліастра" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2007р. у справі № 2/458 господарського суду міста Києва та ухвалу господарського суду міста Києва від 13.06.2007р. залишити без змін.

Головуючий                     Т. Дроботова

Судді:                     Т. Гоголь

Л. Рогач