донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.01.2008 р.                                                              справа №44/295пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Крещенко , дов. № 246 від 31.10.07р.,

від відповідача 1:

від відповідача 2:

Кравченко Т.О., дов. № 047-145 від 22.06.07р.

не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Маріупольської міської ради м.Маріуполь, Донецької області

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від

28.09.2007 року

по справі

№44/295пн

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход" м.Донецьк

до

Маріупольської міської ради м.Маріуполь Донецької області

Головного управління архітектури та містобудування Маріупольської міської ради м.Маріуполь

про

визнання права користування земельною ділянкою, яка розташована по вул. 50 - річчя Октября в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.09.07року у справі № 44/295пн задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю „Восход” до Маріупольської міської ради та до Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради .

Визнано право товариства з обмеженою відповідальністю „Восход” на користування земельною ділянкою по бульвару 50-річчя Октября в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя згідно рішення Маріупольської міської ради № 257/1 від 08.06.03 року „Про надання земельних ділянок для будівництва супермаркетів у Жовтневому та Орджонікідзевському районах товариству з обмеженою відповідальністю „Восход” та договору оренди земельної ділянки від 17.03.04 року № 538.

Зобов’язано Маріупольську міську раду поновити товариству з обмеженою відповідальністю „Восход” дозвіл на будівництво супермаркету по бульвару 50-річчя Октября 33 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя.

Вищевказане рішення суду першої інстанції мотивується тим, що причиною виникнення спору є протиправне невизнання Радою та Управлінням права користування Товариства Ділянкою, а також порушення відповідачами норм ЦК України, ГК України, Закону України „Про оренду землі” та інших норм, які регулюють режим речового права користування та порядок виконання договірних зобов’язань.

Відповідач, Маріупольська міська рада м.Маріуполь Донецької області, не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням від 28.09.07р. у справі №44/295пн , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначений судовий акт та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання права користування земельною ділянкою по бул. 50-річчя Жовтня в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя у зв’язку з відсутністю спору та припинити провадження у справі в частині зобов’язання Маріупольської міської ради поновити дозвіл на будівництво супермаркету по вул. 50-річчя Жовтня,33 в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя у зв’язку з тим , що спір не підлягає вирішенню у господарських судах України. В обґрунтування заявлених вимог відповідач посилається порушення та невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке полягає в наступному.

Відповідач зазначає , що Маріупольська міська рада жодного рішення щодо надання земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» не приймала, жодних листів на адресу позивача не надсилала. Лист від 16.07.07р. за № 01-14-784 було адресові товариству з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД»Орджонікідзевською районною адміністрацією Маріупольської міської ради.

Крім того , відповідач посилається на те , що судом першої інстанції , в порушення ч. 7 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України , не було визначено ступінь відповідальності відповідача 2 –Головного управління архітектури та містобудування міської ради.

Відповідач вважає , що надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об’єктів містобудування незалежно від форм власності належить до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів місцевих рад. До компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження суб’єктом господарювання дій (бездіяльності) органу місцевого самоврядування , що випливають з наданих їм владних управлінських функцій. До того ж , посилається на те , що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості об’єднання в одне провадження вимог , що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Окрім означеного , відповідач вважає , що господарський суд перевищив надані йому законом повноваження , вирішивши спір адміністративного характеру та поклавши на Маріупольську міську раду обов’язок , виконання якого не передбачено жодною правовою нормою.

09.01.08р. відповідачем у судовому засіданні надані додаткові пояснення, в яких зазначає , що в розумінні положень ч.1 ст. 24 Закону України «Про планування та забудову території» необхідність делегування відповідними місцевими радами повноважень щодо надання дозволу на будівництво об’єктів містобудування стосується Київської та Севастопольської міської державної адміністрації , та не відноситься до виконавчих комітетів сільських , селищних , міських рад. При цьому , посилається на те , що згідно з п.п. 9 п. «а»ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об’єктів містобудування незалежно від форм власності належить до власних ( самоврядних) повноважень виконавчих органів місцевих рад. Вважає , що приймаючи рішення з питань надання дозволів на будівництво об’єктів містобудування , Виконавчий комітет Маріупольської міської ради діє на підставі ст.. 24 Закону України «Про планування та забудову території», п.п. 9 п. «а»ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Позивач , Товариство з обмеженою відповідальністю «Восход»м.Донецьк, у запереченнях на апеляційну скаргу та представник позивача в судовому засіданні проти заявленої скарги заперечує , вважає рішення господарського суду обґрунтованим. Посилається на те , що відмова в поновленні дозволу порушує його право , закріплене у ст. 19 Конституції України , ст. 24 Закону України « Про планування та забудову територій», ст. 125,126 Земельного кодексу України , вільно використовувати надану земельну ділянку.

Відповідач 2 , Головне управління архітектури та містобудування Маріупольської міської ради м.Маріуполь, відзиву на апеляційну скаргу не надав. Представник відповідача в нинішнє судове засідання не з’явився , поважних причин нез’явлення суду не повідомив. В попередніх засідання представник відповідача 2 зазначив , що до його повноважень не належить відновлення дозволу на будівництво.

Зважаючи на неповідомлення відповідачем 2 поважних причин нез'явлення його представника до суду, достатність наданих сторонами доказів та керуючись ст.75 Господарського процесуального кодексу України - справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін , судова колегія встановила наступне.

18.06.03 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради було прийнято рішення № 257/1 ( а.с. 30) яким погоджено місце розташування та надання земельних ділянок із земель житлової та громадської забудови в оренду терміном на 10 років для будівництва супермаркетів товариству з обмеженою відповідальністю «Восход».

Пунктом 2.4 Рішення , зокрема, приписано оформити в інспекції держархбудконтролю головного управління архітектури і містобудування міської ради дозвіл на виконання будівельних робіт.

На підставі вищевказаного Рішення , в порядку статті 16 Закону України „Про оренду землі”, між Маріупольською міською радою м.Маріуполь Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Восход»м.Донецьк було укладено Договір оренди земельної ділянки від 17.03.04р.( а.с.15).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Маріупольська міська рада м.Маріуполь Донецької області зобов’язалася надати, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Восход»м.Донецьк –прийняти у строкове платне користування строком на 10 років з моменту прийняття Рішення до 18.06.13 року дві земельні ділянки : на бул. 50 років Жовтня , на перехресті з пр.Перемоги в Орджонікідзевському районі площею 0,5500га та на перехресті пр. Леніна і пр. Будівельників у Жовтневому районі площею 0,6993га.

За змістом пункту 2.1 Договору єдиною метою надання в тимчасове користуванні Ділянки є будівництво супермаркету.

Відповідно до вищевказаного договору сторонами був складений та підписаний Акт прийому-передачі земельних ділянок ( а.с. 29).

27.06.07р. ТОВ «ВОСХОД»подало до Маріупольської міської ради заяву за № 256 з проханням надати дозвіл на будівництво супермаркету по вул.. 50-річчя Жовтня ,33-в в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя та надати дозвіл на знесення зелених насаджень на перехресті пр. Перемоги та бул. 50-річчя Жовтня ( а.с. 32).

Орджонікідзевська районна адміністрація Маріупольської міської ради листом № 01-14-784 від 16.07.07р. ( а.с. 31) у відповідь на заяву № 256 повідомило , що згідно ст.. 24 Закону України «Про планування та забудову територій»у разі , якщо фізична або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання дозволу на будівництво об’єкту містобудування , цей дозвіл втрачає чинність. Поновлення дозволу відбувається в такому ж порядку , як і його надання.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 24 Закону України « Про планування і забудову територій»фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування .

Частиною 4 вищевказаної статті визначено , що у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта.

Згідно із ст.24 Закону України "Про планування та забудову територій" у разі, якщо фізична або юридична особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання дозволу на будівництво об'єкта містобудування, цей дозвіл втрачає чинність.

Як вбачається з пояснень представників сторін та матеріалів справи , позивачем у встановлений ст.24 Закону України "Про планування та забудову територій" у дворічний термін не було розпочато будівельні роботи по бул.50 років Жовтня у м.Маріуполі, внаслідок чого відповідний дозвіл втратив чинність.

В даному випадку дозволом на будівництво є рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 257/1 від 18.06.03 року ( а.с. 30) яким погоджено місце розташування та надання земельних ділянок із земель житлової та громадської забудови в оренду терміном на 10 років для будівництва супермаркетів товариству з обмеженою відповідальністю «Восход».

Як про це було позначено вище , на підставі даного рішення між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки від 17.03.04р.

Вищевказані Рішення виконкому та Договір , укладений між сторонами , на час прийняття рішення судом першої інстанції та перегляд його в апеляційному порядку є чинними та діючими , у встановленому законом порядку не скасовані та не визнані недійсними.

При цьому слід зазначити , що рішення № 257/1 від 18.06.03 року було прийнято Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради . Водночас з цим вищевказаний Договір оренди земельної ділянки був укладений Маріупольською міською радою з посиланням на позначене рішення.

Однак , відповідачем 1 не було надано ні суду першої , а ні апеляційної інстанції рішення про делегування повноважень Ради виконкому , більш того, в судовому засіданні представником Маріупольської міської ради зазначено , що такого рішення взагалі не приймалось та делегування повноважень не відбулось.

Разом з тим судова колегія вважає первісне надання земельної ділянки позивачу правомірним , оскільки договір земельної ділянки було укладено безпосередньо Радою з посиланням на рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 257/1 від 18.06.03 року, що свідчить про схвалення відповідачем 1 такого рішення Виконкому.

Як вже позначалося вище , ст. 24 Закону України « Про планування і забудову територій»відносить видання дозволів на будівництво об’єктів містобудування до компетенції виконавчих органів відповідних рад за умови делегування їм таких повноважень цими Радами.

При цьому трактування Маріупольською міською радою цієї норми закону як такою, що стосується лише Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій не може бути визнане як правомірне та не приймається судовою колегією до уваги.

Тобто за умови відсутності в даному випадку рішення про делегування Маріупольською міською радою повноважень з цього питання Виконкому , судова колегія вважає належним звернення позивача безпосередньо до Ради.

При цьому , необхідно зазначити наступне.

Виходячи з положень Земельного кодексу України , договору оренди земельної ділянки від 17.03.04р., земельна ділянка що її отримав позивач була надана йому за умови її цільового використання.

Мета використання земельної ділянки п. 2 вищевказаного Договору оренди визначена як для будівництва супермаркетів.

Як про це вірно встановлено судом першої інстанції на підставі норм статей 11 та 204 Цивільного кодексу України , Позивач є добросовісним користувачем земельною ділянкою, яка перебуває в його володінні на праві оренди та має права на користування цією ділянкою згідно Договору.

Неможливість будівництва на даній земельній ділянці , в результаті відмови у відновленні дозволу , повністю виключає можливість виконання умов договору оренди земельної ділянки від 17.03.04р. та відповідне користування нею.

Таким чином , в даному випадку , як це вірно встановлено судом першої інстанції , вбачається порушення речового права позивача , за захистом якого він звернувся до суду.

Щодо посилання відповідача 1 на непідвідомчість даного спору саме господарським судам України , то судова колегія , погоджуючись з думкою суду першої інстанції , вважає дане посилання необґрунтованим , оскільки право позивача на користування спірною земельної ділянкою виникло внаслідок укладання відповідного договору оренди.

Таким чином, враховуючи, що порушене право позивача на користування спірною земельною ділянкою витікає з договірних відносин, спір по цій справі підвідомчий господарським судам.

Відносно посилань позивача , викладених у п. 2 заперечень на апеляційну скаргу, про те , що замість міської ради потрібно зобов’язати надати дозвіл на будівництво супермаркету Головне управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради , судова колегія вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про планування та забудову територій" дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом.

Одночасно, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування не дає права на початок виконання будівельних робіт без одержання відповідного дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з п.п. 1 п. 2 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт одним з документів , який повинен бути наданий для одержання цього дозволу є рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об’єкта містобудування.

Таким чином , сам по собі дозвіл на будівництво об'єкту містобудування ще не є документом, який дозволяє приступати до будівельних робіт, внаслідок чого зацікавлена особа має оформити всі необхідні документи і лише після цього розпочинати будівництво.

В зв’язку з чим , вищевикладені посилання позивача не ґрунтуються на законі.

З врахуванням викладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду приходить до висновку про те, що господарський суд попередньої інстанції повно з’ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які потягли б за собою скасування чи зміну прийнятого у справі судового рішення, судовою колегією не встановлено, у зв’язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.91,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради м.Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 28.09.2007 року у справі № 44/295пн залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.09.2007 року у справі № 44/295пн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошені в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний 09.01.08р.

Головуючий

Судді: