ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№ 24/119

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Палій В.М., Шаргала В.І., за участю представника відповідача А. Щукіна (дов. від 6.03.08), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу колективного підприємства “Горлівський завод “Побутрадіотехніка” на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12 листопада 2007 року у справі № 24/119 за позовом закритого акціонерного товариства “Горлівськтепломережа” до колективного підприємства “Горлівський завод “Побутрадіотехніка” про стягнення 20 920 грн. 34 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року закрите акціонерне товариство “Горлівськтепломережа” звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до колективного підприємства “Горлівський завод “Побутрадіотехніка” про стягнення суми боргу - 10 460 грн. 17 коп. та пені - 10 460 грн. 17 коп. пені з підстав неналежного виконання умов договору.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на несвоєчасне включення опалення та порушення постачальником умов договору.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12 вересня 2007 року (суддя Н.Ломовцева), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12 листопада 2007 року, позов задоволено частково в сумі 7 660 грн. 17 коп.; в частині стягнення 2 800 грн. провадження у справі припинено.

Судові рішення мотивовані споживанням теплової енергії, частковою сплатою боргу, відсутністю умови про забезпечення виконання зобов’язання.

Колективне підприємство “Горлівський завод “Побутрадіотехніка” просить постанову скасувати з підстав порушення господарським судом приписів статті 20, пункту 1 статті 179, пунктів 2, 3, 4 статті 180, статей 275, 276 Господарського кодексу України та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, проте закрите акціонерне товариство “Горлівськтепломережа” право на подання відзиву на касаційну скаргу не використало і його представник в судове засідання не з’явився.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що 1 серпня 1999 року сторони уклали договір на відпуск теплової енергії, встановивши строк його дії до 31 липня 2000 року з можливим подальшим продовженням цього строку (пунктом 6.2 договору).

Отже, після 31 липня 2000 року строк дії договору вважається продовженим.

В листопаді 2005 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір за № 107 від 11 листопада 2005 року на відпуск теплової енергії.

Розбіжності щодо умов договору були врегульовані сторонами, шляхом підписання протоколу від 9 грудня 2005 року.

20 вересня 2006 року сторони підписали додаткову угоду до договору від 1 серпня 1999 року про постачання теплової енергії з протоколом розбіжностей та додатками.

За правилами статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як встановлено господарськими судами, додатковою угодою, яка набрала сили 15 жовтня 2006 року, сторони визначили предмет договору, а саме: позивач зобов'язався поставляти відповідачу теплову енергію на вбудовані приміщення згідно додатку № 1 з максимальним навантаженням - Q=0,049 гкал/ч загальною площею 760,10 м2, а відповідач зобов’язався сплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами; вартість теплової енергії встановлена пунктом 5.2.1 договору; строк дії договору - опалювальний період.

Таким чином, додаткова угода від 20 вересня 2006 року до договору № 107 від 1 серпня 1999 року є самостійним правочином, який містить всі істотні умови, передбачені частиною 3 статті 180 Господарського кодексу України.

Господарськими судами встановлено, що позивачем надавалися послуги з поставки теплової енергії відповідачу в період з 20 жовтня 2006 року по 10 квітня 2007 року.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, акт від 30 березня 2007 року не може бути допустимим доказом порушення позивачем умов договору, оскільки складений з порушенням статті 18 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.

Також не відповідають фактичним обставинам справи доводи відповідача щодо зміни позивачем вартості послуг.

У спірний період тарифи на теплопостачання встановлювались та змінювались рішеннями Горлівської міської ради - з 15 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року становили 6, 04 грн. за 1 м2 (рішення виконкому міської ради від 23 серпня 2006 року), а з 1 березня 2007 року - 8, 66 грн. за 1 м2 (рішення від 21 лютого 2007 року).

Оскільки відповідач частково сплатив борг у сумі 2800 грн., господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про припинення провадження у справі у цій частині та задоволення позовних вимог у частині стягнення 7 660 грн. 17 коп.

Господарські суди дійшли також правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 10 460 грн. 17 коп., оскільки додатковою угодою від 20 вересня 2006 року виконання зобов’язання неустойкою не забезпечувалося.

Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12 листопада 2007 року у справі № 24/119 залишити без змін, а касаційну скаргу колективного підприємства “Горлівський завод “Побутрадіотехніка” без задоволення.

Головуючий, суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій

Суддя

В. І. Шаргало