СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

14 січня 2008 року

Справа № 2-15/7141-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: Мальберга Валерія Іоганнесовича, довіреність №1 від 01.01.2008, приватного підприємства "Термо-Крим";

відповідача: не з'явився, товариства з обмеженою відповідальністю "Крим-Донбасс";

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Термо-Крим" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 06 листопада 2007 року у справі №2-15/7141-2007,

за позовом Приватного підприємства "Термо-Крим" (вул. Калініна, 6, Сімферополь, 95051)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крим-Донбасс" (вул. Московська, 18, Керч, 98306, вул. Єременко, 41, к. 13, Керч, 98300)

про стягнення 9000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2007 року у справі №2-15/7141-2007 (суддя І.А. Іщенко) відмовлено у задоволенні позову приватного підприємства "Термо-Крим" до товариства з обмеженою відповідальністю "Крим-Донбас" про стягнення 9000,00грн.

Позивач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду, позов задовольнити.

Сторона посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.01.2008 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Волкова К.В., у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, на суддю Горошко Н.П.

Представник відповідача у судове засідання призначене до розгляду на 14.01.2008 року не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, не надав суду належних доказів поважних підстав своєї відсутності та не скористався своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила можливим розглянути справу по суті у відсутності представника відповідача з представлених доказів в матеріалах справи, оскільки стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Приватне підприємство "Термо - Крим" звернулося з позовом до господарського суду Автономної Республіки Крим до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Крим- Донбас" про стягнення 9000,00грн.

Позовні вимоги позивач мотивував порушенням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару, в результаті чого, за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 9000,00грн., що і стало приводом для звернення приватного підприємства "Термо - Крим" з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не представлено суду підписаних актів форми КБ-3 та КБ-2в, як підстав для здійснення остаточних розрахунків за договором, та оскільки строк розрахунків між сторонами за договором не настав, підстави для задоволення позову відсутні.

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29.08.2005 між приватним підприємством "Термо - Крим" (Підрядник) (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Крим- Донбас" (Замовник) (відповідач) було укладено договір № 29/08-05. (а. с. 9-10).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе проведення робіт щодо поставки, монтажу, пусконалагоджувальним роботам модельної блочної міні котельної.

Згідно з пунктом 2.1 Договору, вартість робіт, що доручаються Підряднику - поставка, установка, пусконалагоджувальні роботи і уточнюється при оформленні форм КБ-2в та КБ-3 у відповідності з ДБН Д. 1.1-1-2000 і складає 92000,00грн. без урахування оплати обов'язкових зборів при проведенні пусконалагоджувальних робіт.

Ціна договору може бути змінена згідно пункту 2.3 Договору, що оформлюється додатковою угодою.

Остаточний розрахунок здійснюється після підписання форми КБ-3 та КБ-2в. (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 6.4 Договору, авансовий платіж у розмірі 50000,00грн. повинен бути здійснений до 01 вересня 2005, та 109000,00грн. - до 05 вересня 2005.

У виконання умов договору від 29.08.2007 відповідачем було перераховано авансовий платіж у розмірі 60000,00грн. В період з 05.10.2005 по 09.10.2005 відповідачем було перераховано ще 18000,00грн., про що свідчать додані до матеріалів справи платіжні документи (а. с. 78-81).

Також, 05.10.2005 приватним підприємством "Термо - Крим" було поставлено відповідачу міні котельну відповідно до умов договору вартістю 87000,00грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи накладною №510 від 05.10.2005 (а. с. 8).

Вказана міні котельна була прийнята відповідачем. Вказаний факт відповідачем не заперечується, а також підтверджується підписом представника товариства з обмеженою відповідальністю "Крим- Донбас" у накладній, а також довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (а. с. 8).

Крім того, сторонами було складено та підписано акт прийому під наладку змонтованого обладнання від 07.10.2005 (а. с. 52).

Проте, відповідач не виконав свої обов'язки щодо повної оплати поставленого позивачем товару, в результаті чого за ним склалася заборгованість у розмірі 9000,00грн., що і послужило підставою для звернення приватного підприємства "Термо - Крим" із позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості в примусовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції звернув увагу на те, що умовами договору №29/08-05 від 29.08.2005 сторони передбачили, що остаточні розрахунки за договором здійснюються після підписання сторонами актів форми КБ-3 та КБ-2в, а оскільки акти не підписані, то позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає даний висновок суду першої інстанції необґрунтованим.

Як вбачається з умов договору (пункт 2.1), вартість робіт, в які входить поставка, установка, пусконалагоджувальні роботи, складає 92000,00грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 9000,00грн, які складають суму заборгованості за отриману міні котельну, вартістю 87000,00грн.

Факт отримання міні котельної, відповідно до матеріалів справи, відповідачем не заперечується та підтверджується належними доказами.

Вартість установки та пусконалагоджувальних робіт, дійсно оформлюється актами форми КБ-2в та КБ-3, проте, позивачем не стягується.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання —відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

При таких обставинах, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 2), 104 (частина 1 пункт 3, пункт 4), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу приватного підприємства "Термо-Крим" задовольнити.

2.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2007 року у справі №2-15/7141-2007 скасувати.

3.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Крим-Донбасс" (вул. Московська, 18, Керч, 98306, вул. Єременко, 41, к. 13, Керч, 98300, , МФО 384436, р/р 5001 КРУ КБ "Приватбанк" м. Сімферополь) на користь приватного підприємства "Термо-Крим" (вул. Калініна, 6, Сімферополь, 95051, , СФ АКБ МТБ, МФО 384748, р/р 1) 9000,00 грн. боргу., 90,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.Доручити господарському суду Автономної Республіки Крим видачу наказу.

Головуючий суддя                                                            О.А. Щепанська

Судді                                                                                          Н.П. Горошко

В.І. Гонтар