Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2008 р. Справа № 33/208-07

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Істоміної О.А., суддів -Погребняка В.Я., Лащенко Л.Д.,

при секретарі Андросовій О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Юрченко І.М., довіреність № 08/15 від 15.01.2008 р.,

відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Борівського підприємства теплових мереж (вх. №149 Х/2-6 від 22.01.2008 року) на рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2007 р. по справі № 33/208-07

за позовом Дочірнього підприємства “Газ-тепло”НАК“Нафтогаз України”, м. Київ

до Борівського підприємства теплових мерех, смт. Борова Харківської області

про стягнення 90617, 29 грн.,

встановила:

07.06.2007 р. позивач - ДП «Газ-тепло»НАК «Нафтогаз України»- звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача –Борівського підприємства теплових мереж - 90617,29 грн. заборгованості за договором комісії №12/06-887, укладеним між сторонами 29 вересня 2006 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.12.2007 р.(суддя Лаврова Л.С.) позов задоволено, стягнуто з Борівського підприємства теплових мереж на користь Дочірнього підприємства «Газ-тепло»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 90 617,29 грн. боргу, 907 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення обгрунтоване тим, що твердження відповідача про припинення зобов’язання за договором комісії в сумі 50 400,28 грн. зарахуванням шляхом заліку зустрічних вимог на підставі заяви від березня 2007р. безпідставне, оскільки за змістом статей 203 ГК України та 601 ЦК України зарахування є способом припинення зобов’язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов’язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов’язання, його змісту та умов виконання. Оскільки між сторонами є спір щодо характеру зобов’язання ДП „Газ –тепло” НАК "Нафтогаз України" за договорами про надання послуг з переробки та транспортування теплової енергії від 29.09.2006р. № 17/06 -886, його змісту та умов виконання в частині розрахунків, то за змістом зобов’язального права та на підставі системного аналізу ст.526-532 ЦК України у взаємозв’язку зі ст.601 ЦК України суд зробив висновок про те, що такий взаємозалік за заявою однієї із сторін може здійснюватись лише у разі згоди на це іншої сторонни, а, отже, відсутні підстави для твердження про те, що спірна заборгованість є погашенною шляхом проведення взаємозаліку зустрічних вимог.

Відповідач, Борівське підприємство теплових мереж, смт. Борова, з рішенням господарського суду Харківської області від 20.12.2007 року не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2007 р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на його необгрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт в скарзі зазначає, що станом на 31.12.2006 р., Борівське підприємство теплових мереж мало заборгованість перед ДП “Газ-тепло”у розмірі 343631,19 грн. Однак, в зв'язку з тим, що між позивачем та Борівським підприємством теплових мереж щорічно з 2003р. по 2006 р. укладалися договори про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії та договори комісії, згідно яких обидві сторони мали взаємні грошові зобов'язання, в яких містилися посилання з одного на інший, в даному випадку в договорі №12/04-302 на договір №17/06-886, та розрахунки по ним проводились з одного поточного банківського рахунку, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 31.12.2006 р. становила 1 515 853,95 грн., а позивача перед відповідачем по справі - 1472829,83грн.

Борівське підприємство теплових мереж заявою про залік зустрічних однорідних вимог від 14.03.2007 р., посилаючись на ст. 601 ЦК України, припинило зобов'язання сторін на суму 1 472 829,83 грн., в тому числі і на суму позовних вимог. Апелянт вважає цей залік законним, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості з Борівського ПТМ за договором комісії № 12/06-887 від 29.09.2006 р, відповідно до якого Борівське підприємство теплових мереж зобов'язувалось за дорученням позивача здійснювати діяльність з продажу теплової енергії, виробництво якої є предметом договору про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії № 17/06-886 від 29.09.2006 р., укладеного між тими ж сторонами, що свідчить про те, що ці договори прямо пов'язані між собою. Станом на 31.12.2006 р. заборгованість відповідача за зазначеним договором комісії становила 90 750,17 грн., а заборгованість ДП “Газ-тепло” перед Борівським ПТМ за зазначеним договором переробки –50 400,28 грн. Враховуючи відповідь позивача № 54/11-523-1265 27.03.2007 р. на заяву відповідача про залік зустрічних однорідних вимог, в якій позивач заперечував проти проведення заліку, посилаючись на недозрілість виконання грошових зобов'язань, що є однією з умов проведення заліку, відповідач стверджує, що між ним та позивачем немає спору щодо характеру зобов'язання позивача за договорами про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії та їх змісту, є лише невизнання позивачем настання строку виконання своїх зобов'язань в частині розрахунків.

Апелянт також зазначає, що відповідно до п.9.1. договору про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії № 17/06-886 від 29.09.2006 р. підставою для розрахунків за звітний місяць є підписаний акт виконаних робіт. За період з жовтня 2006 р. по листопад 2006 р. між сторонами було укладено акт виконаних робіт. Згідно з п.8.2. вказаного договору замовник оплачує за актом вартість наданих підрядником послуг в розмірі і порядку, встановленому цим договором.

Таким чином, на думку апелянта, зобов'язання щодо сплати відповідних коштів відповідачу у позивача виникло відразу ж після підписання акту виконаних робіт за договором про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії № 17/06-886 від 29.09.2006 р.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу відповідача не надав.

В судове засідання 25.02.2008 р. відповідач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на інший день в зв*язку з відсутністю у його представника можливості прийняти участь у данному засіданні.

Колегія суддів, розглянувши надане клопотання відповідача, вважає за можливе розгляд апеляційної скарги відповідача здійснити у відсутність його представника за наявними у справі матеріалами, оскільки відповідач не надав до суду докази неможливості участі його представника в судовому засіданні 25.02.2008 р.

Для апеляційного розгляду даної справи ухвалою 1-го заступника голови Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.2008 р. було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Погребняк В.Я., суддя Лащенко Л.Д.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та наданих сторонами в підтвердження обставин справи доказів, надану в рішенні суду їх юридичну оцінку, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2006р. між сторонами був укладений договір комісії № 12/06-887, відповідно до умов якого позивач (комітент) уповноважив, а відповідач (комісіонер) прийняв на себе обов’язок протягом строку дії договору здійснювати діяльність по продажу обумовленої теплової енергії відповідно до умов даного договору в інтересах позивача, від свого імені та за рахунок позивача. Відповідно до п.4.1. договору позивач зобов*язаний передати на підставі акту приймання –передачі відповідний обсяг теплової енергії, а відповідач повинен був цей обсяг теплової енергії прийняти. Згідно з п.4.7. договору відповідач повинен забезпечити своєчасну оплату за спожиту теплову енергію відповідно до угод, укладених на виконання цього договору. Згідно з п. 4.8. договору відповідач прийняв на себе поручительство( делькредере) перед позивачем за виконання споживачами зобов’язань за угодами. Відповідно до п.5.1. договору оплата за реалізовану відповідачем теплову енергію здійснюється споживачами на зазначений в договорі рахунок позивача грошовими коштами.

В період з жовтня 2006 р. по листопад 2006 р. позивач на виконання умов спірного договору передав відповідачу теплову енергію в кількості 519,034 гігакалорій на загальну суму 116 022 грн 78 грн., що підтверджується актом № 10 К/887 прийому-передачі теплової енергії за жовтень 2006 р. від 31.10.06 р. (т.1, а.с.16).

Згідно зі звітом комісіонера № 10 З/887 за жовтень 2006р. від 31.10.2006 р. зафіксована заборгованість відповідача за теплову енергію в розмірі 97 460,57 грн. (т.1, а.с. 17).

Згідно зі звітом комісіонера № 11 З/887 за листопад 2006р. від 30.11.2006р. зафіксована заборгованість відповідача за теплову енергію в розмірі 90 750,17 грн. (т.1, а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами станом на 31.12.2006р. було проведено звірку розрахунків за договором № 12/06-887 від 29.09.2006 року, про що складено відповідний акт звірки, за яким за спірним договором мала місце заборгованість відповідача в розмірі 90 750,17 грн. (т.1, а.с. 55).

Згідно зі ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

25.04.2007 р. позивач направив відповідачу повідомлення-вимогу № 54/11-754-1699 про оплату боргу внаслідок застосування делькредере в розмірі 90617,29 грн.

14.03.2007 р. відповідач надіслав на адресу позивача заяву про залік зустрічних однорідних вимог (т.1 а.с.61 ) на суму 1 472 829,83 грн., в яку були включені зобов’язання позивача перед відповідачем за договорами про надання послуг з переробки природного газу та транспортування теплової енергії №17/04-301 від 01.10.04р. на суму 462845,91 грн., № 17/05-451 від 01.10.05р. на суму 952059,62 грн., № 17/06-886 від 29.09.06р. на суму 50400,28 грн. та за договорами комісії по комісійній винагороді № 12/04-302 від 01.10.04р. на суму 2830,50 грн., № 12/05-452 від 01.10.05р. на суму 4461,47 грн., № 12/06-887 від 29.09.06р. на суму 232,05 грн. відповідно до ст. 601 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що твердження відповідача про припинення зобов’язання за спірним договором комісії в сумі 50 400,28 грн. зарахуванням шляхом заліку зустрічних вимог на підставі заяви від 14 березня 2007р. безпідставні і погоджується в цьому питанні з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного .

Відповідно до статей 203 ГК України та 601 ЦК України зарахування є способом припинення зобов’язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов’язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов’язання, його змісту та умов виконання.

Як було встановлено судом першої інстанції і підтверджено в суді апеляційної інстанції, між сторонами є спір щодо характеру зобов’язання ДП „Газ –тепло” НАК "Нафтогаз України" за договорами про надання послуг з переробки та транспортування теплової енергії від 29.09.2006р. № 17/06 -886, його змісту та умов виконання в частині розрахунків .

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов’язання зарахуванням, є прозорість вимог, тобто ситуація, коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов’язання, його змісту, умов виконання. Якщо ж одна із сторін звернулась із заявою про зарахування, а інша сторона зобов’язання звернулась до суду з позовом про стягнення тієї суми, на яку проводиться зарахування зустрічної вимоги, тобто фактично наявним є протиставлення цій вимозі заперечення відносно характеру, терміну, розміру виконання тощо, спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

Крім того, з приписів статті 601 ЦК України вбачається, що зобов’язання може, але не повинно припинятися за заявою однієї із сторін. За змістом зобов’язального права та на підставі системного аналізу ст.526-532 ЦК України у взаємозв’язку зі ст.601 ЦК України слід зробити висновок про те, що такий взаємозалік за заявою однієї із сторін може здійснюватись лише у разі згоди на це іншої сторони.

Оскільки позивач вважає, що аргументи відповідача щодо проведення зарахування зустрічних однорідних вимог є необгрунтованими, а вимоги дійсно не є однорідними, та враховуючи те, що відповідач не надав доказів надходження коштів на рахунок позивача за спірним договором комісії, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що спірна заборгованість є погашенною шляхом проведення взаємозаліку зустрічних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване відповідачем рішення господарського суду Харківської області 20.12.2007 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.193, 203 ГК України, ст.ст. 530, 601 ЦК України, ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Борівського підприємства теплових мереж, с.м.т. Борова Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2007 р. по справі № 33/208-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя           Погребняк В.Я.

Суддя Лащенко Л.Д.