СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

30.01.08
Справа№ 18/332А

Господарський суд Львівської
області в складі

головуючого-судді
Мартинюка В.Я.

при секретарі судового
засідання
Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в
м.Львові

розглянуши справу за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1

до

Бориславського міського центру
зайнятості

про

бездіяльність суб'єкта владних
повноважень

з участю представників:

від позивача -
ОСОБА_1

від відповідача -
Мовчко І.О. -головний спеціаліст-юрисконсульт (довіреність за №1771/05 від
11.12.2007 року),

В С Т А Н О В И В :

що фізична особа -підприємець
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання
ненадання Бориславським міським центром зайнятості відповіді на заяву за №2172
від 04.10.2005 року незаконною.

Позовні вимоги з врахуванням
пояснень від 18.12.2007 року мотивовані тим, зокрема, що відповідачем
необґрунтовано, в порушення термінів передбачених Законом України „Про
звернення громадян” не надано відповіді на заяву №-2172 від 04.10.2005 року.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав з наведених вище міркувань, просить їх задоволити.

Відповідач у запереченні за
№1797/01 від 14.12.2007 року вважає, що позивач безпідставно посилається на
наказ Міністерства праці та соціальної політики від 10.01.2001 року №1 в
частині не надання відповіді на заяву, оскільки цим наказом прописано лише
механізм надання дотацій. Більше того, відповідач вважає, що відповідь на заяву
позивачу надавалась.

Представник відповідача в судовому
засіданні, просить в позові відмовити з врахуванням наведених мотивів.

Заслухавши позивача та представника
відповідача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив
з наступного.

01.10.2005 року Бориславським
міським центром зайнятості за №2172 зареєстровано заяву фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, в якій останній просить надати дотацію на створення
додаткового робочого місця, для працевлаштування безробітного за скеруванням
центру зайнятості.

Згідно із ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України
передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані
розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1
Закону України „Про звернення громадян” від 02.10.1996 року 393/96-ВР, з
наступними змінами та доповненнями, громадяни України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової
інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності,
заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних
та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частина 3 статті 3 цього ж Закону,
дає визначення заяви, згідно якого такою вважається звернення громадян із
проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного
статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 18 цього Закону, одним із
гарантованих прав заявника є одержання письмової відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги.

В забезпечення реалізації даного
права, частиною 1 статті 19 згаданого Закону, передбачено обов'язок органу
державної влади об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

В свою чергу у відповідності до
вимог ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, згідно ч.1 ст.20 згаданого
Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця
від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі,
яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідачем в спростування вимог
позивача подано відповідь за №1158 від 10.10.2005 року, копія якої була
отримана позивачем 24.10.2005 року, однак у даній відповіді не міститься
жодного посилання на заяву від 04.10.2005 року за №2172.

Така відповідь була надана
21.12.2005 року за №1481, в якій міститься посилання на заяву від 04.10.2005
року за №2172.

З огляду на викладене, суд вважає,
що відповідачем було порушено гарантоване ст.40 Конституції України право
позивача на звернення громадян, що полягало у несвоєчасній наданні відповіді
останньому, а саме заява була отримана відповідачем 04.10.2005 року, а
відповідь була надана 21.12.2005 року, в порушення встановлених ч.1 ст.20
Закону України „Про звернення громадян” термінів.

За наведених обставин,
господарський суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у
відповідності до вимог ст.94 КАС України, витрати у формі судового збору
належить стягнути на користь позивача.

Враховуючи наведене, та керуючись
ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

1. Позов задоволити.

2. Визнати незаконним ненадання
Бориславським міським центром зайнятості відповіді на заяву фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 за №2172 від 04.10.2005 року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, що мешкає за адресою
Львівська область, м.Борислав, АДРЕСА_1,
3 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

4. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

5. Заява про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Мартинюк В.Я.