ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.01.08

Справа № 14/686-07.

Суддя
Господарського суду Сумської області Миропольський С.О., розглянувши матеріали
справи, -

За
позовом  Конотопської райспоживспілки

До
відповідача  Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Конотоп

про
стягнення 20800 грн. 00 коп. та визнання незаконним володіння майном

За
участю представників сторін:

Від
позивача: Вільховик Ю.М.; Наталіч Н.Д.

Від
відповідача: ОСОБА_1

В
судовому засіданні приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко.

В
засіданні 17.12.2007 року було оголошено перерву до 18.12.20007 року.

В
судовому засіданні оголошено резолютивну частину рішення.

Суть
спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2800 грн. 00
коп. коштів за незаконне використання залізничної колії, визнати незаконним
володіння приватним підприємцем ОСОБА_1та заборонити приватного підприємцю
ОСОБА_1використовувати залізничну колію, яка належить Конотопській
райспоживспілці до укладення договору.

Позивач
подав уточнення до позовної заяви, в якому просить суд визнати договір
укладений між ПП ОСОБА_1. та Конотопською дирекцією залізничних перевезень не
дійсним, так як у відповідача не має належних прав на оспорюване майно для
укладання договору оренди.

Відповідач
у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими
та безпідставними, тому просить суд у задоволенні позову позивачу відмовити.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та
оцінивши надані докази, суд встановив:

Рішенням
виконкому № 184 від 28.12.2004 року № 184 номер 1171 позивач одержав право
власності на нерухоме майно та на залізничну колію довжиною 618 м рік введення
в експлуатацію 1948.

Згідно
витягу з реєстру права власності на нерухоме майно виданого Конотопським
міжміським бюро технічної інвентаризації від 28.03.2005 року позивачу належить
ряд об'єктів нерухомого майна в переліку якого безпосередньо значиться спірна
залізнична колія, яка є предметом розгляду справи, що також підтверджується
(технічним паспортом залізничної під'їзної колії при станції Конотоп
Південно-Західної залізниці від 26.12.2006 року про право власності на частину
залізничної колії довжиною 493,00 м  № 5
- 131,80 м та № 3 - 361,20 м., що завірений печаткою начальника ст. Конотоп).

Відповідач
в підтвердження своєї позиції по справі посилається на те, що згідно договору
купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.03.2004 року посвідченого
приватним нотаріусом Конотопського нотаріального міського нотаріального округу
придбав у НВКФ «Техпром» нежитлове приміщення - паливний склад.

Згідно
витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.04.2004 року
відповідачу належить право власності на нерухоме майно, а саме паливний склад з
відповідним нерухомим майном до складу якого також входить під'їзна залізнична
колія довжиною 157,7 м зі стрілкою приєднання.

Крім
того факт знаходження у власності відповідача під'їзної колії підтверджується
актом приймання-передачі у відповідності до якого разом з нежитловими
приміщеннями відповідачу було передано залізничну колію протяжністю 157,7 м зі
стрілкою приєднання.

Відповідно
до технічного паспорту під'їзних колій від 01.05.2004 засвідченого печаткою
начальника ст. Конотоп відповідачу належить колія довжиною 157,7 м  № 5 - 29,2 м. та № 3 - 128,5 м. У
відповідності до п.1. ст. 328 Цивільного кодексу України право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи
викладене та те, що позивачем не наведено належних доказів, які підтвердили
факт знаходження частини спірної залізничної колії суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині визнання договору укладеного між ПП ОСОБА_1. та
Конотопською дирекцією залізничних перевезень не дійсним, визнання незаконним
володіння відповідачем залізничною колією та заборони відповідачу
використовувати залізничну колію не підлягають задоволенню.

Також
позивачем заявлені позовні вимоги по стягненню з відповідача 20800 грн. 00 коп.
коштів за незаконне використання залізничної колії обґрунтовані та підлягають
задоволенню, оскільки відповідачем з урахуванням ст. 33-34 Господарського
процесуального кодексу України не доведено обґрунтованих заперечень щодо
позовних вимог позивача в цій частині .

Тому, враховуючи викладене, вимоги
позивача в цій частині визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню в сумі 20800 грн. 00 коп.

Згідно ст.ст. 44,49 ГПК України
державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
покладаються на відповідача.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44,49,75,82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код за ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Конотопської
райспоживспілки (41607, м. Сумська область, пр. 2-й Тургенева, 21, код
01778150) боргу в розмірі 20800 грн. 80 коп., 208 грн. 00 коп. держмита, 118
грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншому відмовити.

4.          Видати наказ.