ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2008 р.

Справа № 8/197-07-6663

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Жукової А.М.

Суддів: Бойко Л.І.; Величко Т.А.;

при секретарі судового засідання:Арбієві А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Радолов В.Г.

від відповідача: Корецька Л.А.

розглянувши апеляційну скаргу Асоціації сільськогосподарських виробників "Прогрес"

на рішення господарського суду Одеської області від "05" грудня 2007 р.

у справі №8/197-07-6663

за позовом Асоціації сільськогосподарських виробників "Прогрес"

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Прогрес-Агро";

про стягнення 221566,55 грн. заборгованості.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 5.12.2007р. (суддя Атанова Т.О.) у позові відмовлено з підстав недоведеності належними доказами заборгованості та сплином строку позовної давності, встановленого ст.287 ЦКУ та зазначено, що позивачем жодного разу на вимогу суду не надано витребувані документи на підтвердження передачі відповідачу матеріальних цінностей, доказів одержання цих цінностей відповідачем, розрахунок стягуваної суми, а наданий акт звірки від 21.10.2004р. та аудиторський висновок не приймаються до уваги, оскільки наявність чи відсутність зобов'язань сторін має підтверджуватися первинними документами. Ксерокопії документів (накладні, податкові накладні, довіреності) не засвідчені належним чином, тому не вважаються належними доказами в розумінні ст.36 ГПК. Отже, на думку суду, твердження позивача не ґрунтуються на матеріалах справи, чинному законодавстві, є непереконливими, а обставини, на які він посилається, не доведені певними засобами доказування.

Асоціація сільськогосподарських виробників "Прогрес" не погодившись із висновками місцевого суду, звернулась 15.12.2007р. із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду, позов задоволити повністю. На обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник послався на те, що судом не досліджено повністю матеріали справи, не надано їм юридичної оцінки, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Так, судом не прийнято до уваги, що АСГВ "Прогрес" згідно статуту здійснює самостійну господарську діяльність незалежно від його засновників. (СВК "Прогрес - Агро" не є засновником АСГВ). Взаємовідносини між сторонами протягом кількох років мали відплатний характер, що підтверджується документально. Судом безпідставно не прийнято до уваги акт звірки, що підтверджує наявність боргу, а відповідно ст. 264 ч.1 ЦКУ - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою (боржником) дії, що свідчить про визнання боргу. Суд невірно дійшов висновку про закінчення господарських відносин в порушення вимог ст. 526, 530 ч.2 ЦКУ.

Представник СВК "Прогрес - Агро" заперечуючи доводи скаржника, просить залишити рішення господарського суду без змін, обґрунтовуючи свої доводи не доведенням позивачем підстав виникнення боргу.

Заслухавши пояснення представників, розглянувши матеріали справи судова колегія встановила таке.

АСГВ "Прогрес" 14.08.2007р. звернувся з позовом до СГК "Слав'янин - Агро" (правонаступником якого є СВК "Прогрес - Агро") про стягнення заборгованості за 2002/2004 рр. в загальній сумі 221566,55 грн., Обґрунтовуючи свої вимоги копіями первинних документів, актом звірки та пояснюючи, що в процесі господарської діяльності по організації матеріально - технічного забезпечення СГК "Слав'янин - Агро", позивачем передано йому матеріальні цінності: у 2002р. на суму 162085,99 грн., а отримано від СГК "Слав'янин - Агро" матеріальних цінностей на суму 86755, 24 грн. У 2003р. позивачем передано товаро - матеріальних цінностей на загальну суму 347717 грн. 64 коп, а отримано - 277907,99 грн.

У 2004р. позивачем передано матеріально - товарних цінностей на суму 29866, 21 грн., а отримано - 35135, 45 грн.

Актом звірення розрахунків між СК "Слав'янин - Агро" і АСГВ "Прогрес" від 21.10.2004р. сальдо на користь АСГВ "Прогрес" склало 221566,55 грн. Аудиторським висновком від 10.07.2007р. аудиторської фірми "Аудит - Центр" "Про достовірність дебіторської заборгованості станом на 31.12.06р." підтверджено, що дані бухгалтерського обліку дебіторської заборгованості АСГВ "Прогрес" реальні, точні. Дебіторська заборгованість СГК "Слав'янин - Агро" відповідає сумі 221566,55 грн.

Відповідно до ст.530 ч.2 ЦКУ кредитор має право вимагати у будь-який час виконання обов'язку по поверненню заборгованості. Вимогою від 21.06.05р. №160 АСГВ "Прогрес" заявила право вимоги повернення заборгованості в 7-денний строк, але ця вимога не виконана до теперішнього часу, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

Відзивом на позов відповідачем заперечуються позовні вимоги з тих підстав, що згідно Статуту АСГВ "Прогрес" (п.2.2) ця асоціація організовує матеріально - технічне забезпечення засновників АСГВ "Прогрес" у т.ч. СК "Слав'янин - Агро". Відповідно до п.4ст.175 ГКУ - суб'єкти господарювання можуть добровільно брати на себе зобов'язання майнового характеру на користь інших учасників господарських відносин. Такі зобов'язання не є підставою для вимог щодо їх обов'язкового виконання. Крім того, позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов'язань відповідно до ст. 11, 509 ЦКУ. Аудиторський висновок про достовірність дебіторської заборгованості СК "Слав'янин - Агро" не відповідає Міжнародному стандарту аудита 800 "Аудиторський висновок при виконанні завдань аудиту спеціального призначення" і не може розглядатися як належний та допустимий доказ.                               Також, для захисту цивільного права чи інтересу цивільним законодавством (ст.256, 257 ЦКУ) встановлено загальну позовну давність тривалістю у 3 роки, а позивач звернувся з позовом поза межами строку позовної давності, що є підставою для списання безнадійної дебіторської заборгованості. Посилання позивача на вимогу №160 від 21.06.05р. є безпідставними, оскільки за даними позивача, дебіторська заборгованість, що виникла за період 2002 - березень 2004р. ґрунтується на неналежно оформлених документах, тоді як первинні документи мають відповідати ст.9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до Статуту Асоціації сільськогосподарських виробників "Прогрес" ця Асоціація створена сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та с/г кооперативами з метою координації та здійснення сумісної діяльності членів асоціації. Для цієї мети однією із задач визначено організацію матеріально - технічного забезпечення засновників (членів) АСГВ. Одним із засновників асоціації є СГК "Слав'янин - Агро". Ці підприємства є юридичними особами відповідно до чинного законодавства, здійснюють свою господарську діяльність в межах, визначених статутними документами.

Відповідно до цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що визначаються законами, а також із дій осіб, які за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори, які можуть укладатися як письмово так і усно. Укладанням усної угоди є виконання сторонами певних зобов'язань у момент їх вчинення, зокрема, передача матеріальних цінностей, видача накладних тощо. Відповідно до ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (ст.9) - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Із ксерокопії накладних внутрішньогосподарського призначення (а.с. 45-96 т.1) та ксерокопій податкових накладних АСГВ "Прогрес" в порядку взаємних розрахунків передавало СК "Слав'янин - Агро" матеріальні цінності. В свою чергу СК "Слав'янин - Агро" також в порядку взаєморозрахунків по накладним передавав АСГВ "Прогрес" матеріальні цінності та виписував податкові накладні (а.с.27-44 т.1). За карткою особового рахунку "63-розрахунки з постачальниками та підрядниками" дебіторська заборгованість склала 86755,24 грн. Такі ж господарські операції здійснені між контрагентами у 2003р. (а.с.91-133 т.2). Дебіторська заборгованість з урахуванням минулого періоду склала за 2003р. - 156564,89 грн. У 2004р. за період з січня по квітень АСГВ "Прогрес" реалізував матеріальні цінності на суму 29886,20 грн., в якості розрахунків за які СК "Слав'янин - Агро" здійснив поставки зернових культур, оприбуткованих позивачем в березні - травні 2004р., що відображено в картці рахунку "63" (а.с. 167-172 т.2). Позивач визнав загальну суму отриманих матеріальних цінностей від відповідача у 2004р. - 35135,45 грн. (а.с. 167-172 т.2). Зазначене свідчить про здійснення контрагентами дій, що породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.32 ГПК - доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких гоподарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору і відповідно до ст.43 ГПК - ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Обґрунтування позивачем своїх позовних вимог актом звірки розрахунків від 21.10.2004р. та аудиторським висновком від 10.07.07р. не знаходить свого підтвердження наявними матеріалами справи.

Так, за актом звірки від 22.06.04р. сальдо станом на 1.06.04р. - 221566,55 грн. складається із 157900,37 грн. - по кредитному договору та 63666,18 грн. - інше.

Тобто, підставою виникнення заборгованості у сумі 221566,55 грн. є інші підстави ніж зазначено позивачем у позовній заяві і вони належними доказами не доведені.

Акт звірки від 21.10.2004р. не містить розшифрування боргу в зазначеній сумі. Такий самий недолік має аудиторський висновок (а.с.22-25 т.1). Отже, ці документи не є належними доказами в розумінні ст.34 ГПК.

На підставі досліджених матеріалів справи апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність заборгованості лише за 2002/2003р.р. Разом з тим, відповідно до ст. 257 ЦКУ - загальна позовна давність встановлена тривалістю у 3 роки. Початок перебігу строку позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, тобто, відлік строку позовної давності на стягнення боргу за 2002р. починається з 1.01.2003р., а за 2003 рік - з 1.01.2004р. На день звернення з позовом - 14.08.2007р. - термін позовної давності сплинув. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові (ст.267 ЦКУ).

Щодо посилання скаржника на положення ст.530 ч.2 ЦКУ, то слід зазначити, що дійсно, якщо строк виконання зобов'язання не встановлено, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, проте, скаржником не взято до уваги, що така вимога про виконання зобов'язання має вчинятися у межах строків позовної давності.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України,

суд постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 5.12.2007р. у справі №8/197-07-6663 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.                              Постанова апеляційної інстанції набирає чинності з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до ВГСУ.

Головуючий суддя                                                                      А.М. Жукова

Судді                                                                                                    Т.А. Величко

Л.І. Бойко