ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10.01.08                                                                                           Справа№ 32/113-А

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань Боровцю Я.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, м.Львів.

До відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Львові

про спонукання до вчинення дій –зобов»язання прийняти до заліку виплачену суму пенсії за період з 01.04.2001р. по 30.04.2005р. та включити в списки на відшкодування до щомісячних актів звірок суму пенсії гр.Турчинського Я.Л. в розмірі 7 268,52 грн.

Представники сторін:

від позивача - Василів О.А. –начальник юридичного відділу ( довіреність від 19.11.2007р. № 11658/06)

від відповідача –Магировський Ю.А. – провідний спеціаліст-юрисконсульт (довіреність від 08.01.2008р.)

Представникам сторін роз”яснено права і обов”язки передбачені ст.ст.49,51 КАС України.

Згідно клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору: Позов заявлено Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Львові про спонукання до вчинення дій –зобов»язання прийняти до заліку виплачену суму пенсії за період з 01.04.2001р. по 30.04.2005р. та включити в списки на відшкодування до щомісячних актів звірок суму пенсії гр.Турчинського Я.Л. в розмірі 7 268,52 грн.

Ухвалою суду від 08.11.2007р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 04.12.2007р. Розгляд справи було відкладено на 25.12.2007р. Судом було оголошено перерву до 10.01.2008р.

В судовому засіданні 10.01.2008р. оголошено вступну та резолютивну частині постанови, повний текст виготовлений та підписаний 15.01.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити з підстав, викладених у позовній заяві, яка мотивована нормами Закону України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання”, Закону України „Про пенсійне забезпечення”, Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов‘язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв‘язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який затверджений спільною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року за №5-4/4. (надалі –Порядок).

Позивач посилається на те, що відповідач необґрунтовано виключив із списків на відшкодування пенсій по інвалідності гр.Туринському Я.Л. посилаючись на те, що нещасний випадок не пов»язаний з виробництвом.

Позивач вважає, що травма отримана гр. Турчинським Я.Л. є такою, що настала внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується актом про нещасний випадок форми Н-1, висновком МСЕК.

Відповідач подав заперечення, в якому повністю заперечив позовні вимоги і просить відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що підписання актів звірки розрахунків між фондами проводиться у випадку відсутності спорів, а в разі незгоди спори про стягнення повинні вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред»явлення вимог про підписання актів звірки.

Крім того, в доповненні до заперечення поданого в судовому засіданні 25.12.2007р. відповідач зазначає, що гр.Турчинський Я.Л. на момент отримання травми не виконував завдання роботодавця, самовільно вийшов на роботу та виконував роботу у власних цілях, тому нещасний випадок не може вважатись таким, що пов»язаний з виробництвом та страхові виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві не можуть здійснюватись згідно ст.2,28,37 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності». Згідно листа ВАТ «Львівський мотозавод»від 11.12.2007р. № 179 нещасний випадок, що стався 21.08.1992р. з колишнім працівником заводу гр.Турчинським Я.Л. не був взятий на облік як виробнича травма, оригінал акту форми Н-1 № 8 (про нещасний випадок) на підприємстві відсутній.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

З коштів Пенсійного фонду за період з 01.04.2001р. по 30.04.2005р. виплачено пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва гр.Турчинському Я.Л. на загальну суму 7 268,52 грн. Факт виплати підтверджується довідками про виплачену пенсію та розрахунком боргу (знаходяться в матеріалах справи).

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Львові виключено із списків на відшкодування пенсій по інвалідності гр.Турчинському Я.Л. мотивуючи тим, що нещасний випадок не пов»язаний з виробництвом.

Порядок та процедура відшкодування Пенсійному фонду України Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України витрат, пов‘язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв‘язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком.

Пунктом 5 зазначеного вище Порядку визначено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв‘язку із втратою годувальника, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Згідно п. 6 Порядку головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності та пенсій у зв‘язку із втратою годувальника, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. На підставі акту звірення витрат проводиться відшкодування виплачених сум пенсій на централізованому рівні.

Проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства України, що регулюються дані правовідносини, суд дійшов висновку, що Порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, так як встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

У разі ж незгоди на підписання актів з боку відповідача вимоги про стягнення мають вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки. Таке ж застосування норм права до подібних правовідносин міститься і в постанові Верховного суду України від 20.03.2007 р.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов‘язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв‘язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України „Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов‘язаних з виконанням ними трудових обов‘язків.

Таким чином, вимога позивача щодо спонукання відповідача до вчинення дій не підлягає до задоволення, оскільки не врегульовує спірних відносин, так як встановлений порядок підписання актів звірки розрахунків розрахований на відсутність спору.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За наведених обставин, господарський суд вважає, що позивачем обрано спосіб захисту, який, в даному випадку, не врегулює спірних правовідносин, а тому позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, витрати у формі судового збору зі сторін не належить стягувати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя