АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2008
№ 05-5-36/15990

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової  Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від СПД ОСОБА_1: ОСОБА_2 (дов. б/н від
16.01.2008)

від СПД ОСОБА_3:   не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду м.Києва від
04.12.2007

у справі № 05-5-36/15990

за позовом                               Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до                                                   Суб"єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
витребування майна із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2007 позовну заяву
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі-СПД ОСОБА_1)
до Товариства з обмеженою відповідальністю „Пріоритет-строй”   до Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_3(далі-СПД ОСОБА_3)
про витребування майна з чужого незаконного володіння  повернуто без розгляду на підставі пункту 4
статті  63  Господарського процесуального кодексу України
(далі-ГПК України).

Ухвала суду першої інстанції
ґрунтується на   відсутності   належних доказів  сплати державного мита у встановленому
порядку, оскільки  додане до позовної
заяви платіжне доручення не відповідає вимогам
Інструкції „Про порядок обчислення
та справлення  державного
мита”  затвердженої наказом  Головної державної  податкової інспекції України №15 від  22.04.1993 (далі-Інструкція), а саме:  замість першої посадової особи кредитної
установи напис про зарахування  мита до
державного бюджету  підписала особа,
посадове становище якої невідомо, а також роз'ясненням  Головного управління державного казначейства
України, щодо  зазначення назви платежу,
коду бюджетної класифікації та символу звітності банку.

Не погоджуючись із вищевказаною
ухвалою господарського суду міста Києва, СПД ОСОБА_1  звернулася
до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від 04.12.2007, позовні матеріали направити до
господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

В апеляційній скарзі, скаржник
посилається на невиконання судом  вимог
законодавства щодо всебічного та об'єктивного дослідження  обставин та оцінки доказів, оскільки  зазначивши в ухвалі  про
виявлені порушення, судом  не
взято до уваги той факт, що вимоги Інструкції та роз'яснення стосуються саме
платіжного доручення, а на підтвердження сплати державного мита заявником було
додано до позовних матеріалів розрахункову квитанцію, до якої вищезазначені
вимоги Інструкції та роз'яснення не застосовуються.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду  від 28.12.2007  відновлено пропущений строк для подання
апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження, судове засідання
призначено на 22.01.2008.

У судове засідання 22.01.2007  з'явився представник СПД ОСОБА_1, який
повністю підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі. Представник СПД ОСОБА_3 у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи те, що явка представників
сторін у засідання апеляційної інстанції не визнана обов'язковою, колегія
вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції за наявними в
справі матеріалами без представника СПД ОСОБА_3

Статтею 101 ГПК  України встановлено, що в процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Дослідивши доводи апеляційної
скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника  СПД ОСОБА_1, колегія суддів  прийшла до висновку, що ухвала  підлягає скасуванню, а позовна заява разом з
доданими до неї матеріалами направленню до суду першої інстанції для розгляду
по суті, з наступних підстав:

Постановою Національного банку
України №22 від 21.01.2004 „Про затвердження Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній валюті” встановлено, що платіжне доручення
- це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника
обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її
перерахування на рахунок отримувача. Постановою Національного банку України
№637 від 15.12.2004 „Про затвердження Положення про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні” встановлено, що розрахунковий документ - це
документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова
квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення)
товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу
іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до пункту 14 Інструкції
при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчинюється
відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла
платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника,  додається
останній примірник
платіжного  доручення  з
написом  (поміткою) кредитної установи
такого змісту „Зараховано в дохід бюджету _____крб.(грн..)_____ (дата)".
Цей напис скріплюється  першим і другим
підписами посадових осіб і відбитком
печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного
доручення, а саме містить підписи посадових осіб (члена правління та головного
бухгалтера кредитної установи) та має відбиток печатки кредитної установи.

Як вбачається  з позовних матеріалів, звертаючись до
господарського суду з позовом, на підтвердження факту сплати державного мита у
встановленому   порядку та розмірі,
заявником до позовної заяви було додано оригінал розрахункової квитанції №97
від   19.10.2007, щодо якої   Інструкція не передбачає вчинення кредитною
установою будь - яких написів, крім встановлених формою квитанції.

Посилання суду на те, що в
платіжному дорученні №79 від 19.10.2007
про сплату державного мита, в рядку „призначення платежу” не зазначено
код бюджетної класифікації №22090200 та символ звітності банку - 095 і висновок
суду, що дані відомості не підтверджують зарахування держмита до державного
бюджету є також помилковим, оскільки зазначені вимоги, відповідно до роз'яснень
Головного державного казначейства України, зазначаються у платіжних дорученнях,
а не у квитанціях кредитної установи.

Враховуючи вищезазначене, судова
колегія дійшла висновку, що   судом
першої інстанції  помилково було зроблено
висновок щодо  порушення заявником вимог  чинного законодавства  щодо надання доказів сплати державного мита у
встановленому порядку.

Крім того, слід зазначити, що  оскільки однією з основних умов, за якої
господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита
до державного бюджету України то господарський суд у разі виникнення сумнівів
щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету має право
витребувати від заявника відповідне підтвердження територіального органу
казначейства, якому державне мито перераховано.

До апеляційної скарги заявником
додано довідку Головного управління Державного казначейства України у місті
Києві від 20.12.2007 №6.2-11/12415, якою
підтверджено надходження коштів до державного бюджету від ОСОБА_1 згідно
квитанції  №79 від 19.10.2007 № 79 на
суму 235,86грн.  на рахунок
0011, відкритий за КЕКД 22090200 "Державне мито, не віднесене до
інших категорій", символ звітності банку 095.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 04.12.2007 підлягає
скасуванню.

З огляду на викладене  та керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України,
апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 04.12.2007  скасувати.

3. Матеріали позовної заяви
(№05-5-36/15990) направити  до господарського
суду міста Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя

Судді

28.01.08 (відправлено)