ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2008 Справа № 33/309-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

Ясир Л.О. (доповідача)

суддів

Герасименко І.М., Науменка І.М.

при секретарі судового

засідання: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

Прокоф"єв Сергій Вікторович, довіреність №28 від 01.12.07, заступник голови по економіці;

представник в судове засідання не з’явився , про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу

відкритого акціонерного товариства “Павлоградський завод автоматичних ліній та машин” м. Павлоград

на рішення

господарського суду

від

Дніпропетровської області

23.11.07р.

у справі

№ 33/309-07

за позовом відкритого акціонерного товариства “Павлоградський завод

автоматичних ліній та машин” м. Павлоград

до                     закритого акціонерного товариства “Донвуглесервіс” м. Павлоград

про                     стягнення 29 731 грн. 38 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Павлоградський завод автоматичних ліній та машин” м. Павлоград звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до закритого акціонерного товариства “Донвуглесервіс” м. Павлоград про стягнення заборгованості в сумі 29 731 грн. 38 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором №81юр від 03.07.01р. щодо оплати поставленої позивачем продукції.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.07р. по справі №33/309-07 (суддя Рудовська І.А.) в задоволенні позовних вимог відмовлено на підставі статті 267 Цивільного кодексу України з посиланням на сплив позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду, відкрите акціонерне товариство “Павлоградський завод автоматичних ліній та машин” м. Павлоград звернулось з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення по даній справі прийнято з порушенням норм процесуального права, а саме статей 53, 85, п. 4 статті 104 Господарського процесуального кодексу України. Вказує на те, що первісно позов було подано до господарського суду 30.08.07р., тобто в межах строку позовної давності. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.07р. позовна заява повернута позивачу без розгляду на підставі того, що державне мито та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу були сплачені на раніше діючи банківські рахунки. Позивачу про це стало відомо ще до повернення судом позовної заяви та 31.08.07р.(своєчасно) судові витрати були сплачені на чинні банківські рахунки. Виправивши недоліки в сплаті судових витрат позивач повторно звернувся до суду з позовною заявою, яка була ухвалою від 26.09.07р. прийнята до провадження, тому, на думку позивача, суд відновив процесуальні строки, але всупереч приписів статті 53 Господарського процесуального кодексу України не відобразив це в рішенні. Ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку суд не приймав.

Відповідач в засідання суду не з’явився, поважних причин нез’явлення до апеляційного суду не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на апеляційну скаргу не представив.

Заслухавши представника позивач, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 03.07.01р. сторони уклали договір №81юр, згідно з пунктом 1.1 якого позивач зобов’язався поставити відповідачу крепі посадочні гідравлічні в кількості 35 штук, а відповідач прийняти та оплатити поставлений позивачем товар.

Загальна сума договору на момент його укладення складала 29 731 грн. 38 коп., в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до пункту 2.3 договору строк поставки товару –ІІІ квартал 2001року.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що оплата товару проводиться в формі 100% попередньої оплати на підставі рахунку –фактури постачальника на протязі 15 банківських днів з моменту отримання рахунку.

На виконання умов договору №81-юр 19.07.01р. позивач відвантажив закритому акціонерному товариству “Донвуглесервіс” м. Павлоград товар за накладною №330, який отримано згідно довіреності серії ЯВШ №934200. Одночасно відповідачу було пред’явлено рахунок №25 на оплату товару.

Факт отримання рахунку №25 підтверджується підписом представника відповідача, яка завірена печаткою закритого акціонерного товариства “Донвуглесервіс” м. Павлоград.

Отже, відвантаження товару проведено без попередньої оплати, передбаченої пункту 2.1 договору, але додатковою угодою від 20.12.02р. сторони встановили конкретний строк оплати товару - до 31.08.04р.

Вказана угода недійсною не визнана.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач в установлений строк не виконав своє грошове зобов’язання , що змусило позивача звернутися з позовом про стягнення заборгованості.

Первісно позов було заявлено до спливу позовної давності, але позовні матеріали були повернуті місцевим господарським судом в зв’язку з непредставленням належних доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Вдруге звернувшись з позовом, позивач надав також клопотання про відновлення процесуальних строків, але, як вбачається з інших документів та пояснень позивача, мова йдеться про відновлення строку позовної давності, який ним пропущено на час повторного звернення з позовом.

Не заперечуючи факт наявності заборгованості, яка підтверджується також актами звірки розрахунків станом на 15.09.03р., 10.10.07р. (а.с. 24, 36) відповідач просив у задоволенні позову відмовити в зв’язку зі спливом позовної давності.

Оскільки додатковою угодою, яка підписана 20.12.02р. , строк виконання зобов’язання відповідачем продовжено до 31.08.04р. , то до правовідносин сторін застосовуються норми Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04р.

Відповідно до статей 257, 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки і починається за зобов’язаннями з визначеним строком виконання зі спливом цього строку.

Отже, строк позовної давності за вимогами позивача закінчився 31.08.07р. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, за приписами пункту 5 статті 267 Цивільного кодексу України порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважними причини пропущеної позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції лише констатував пропуск строку позовної давності позивачем, але не надав оцінки його клопотанню про відновлення цього строку.

Враховуючи принцип обов’язковості виконання зобов’язань, скрутне фінансове становище позивача та той факт, що первісно позов було заявлено в межах строку позовної давності, а повернення позовної заяви мало місце з суто технічних причин , судова колегія вважає за можливе відновити строк позовної давності, а позовні вимоги , які доведені матеріалами справи, задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Павлоградський завод автоматичних ліній та машин” м. Павлоград - задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.07р. по справі №33/309-07 –скасувати.

Строк позовної давності відновити.

Позов задовольнити.

Стягнути з закритого акціонерного товариства “Донвуглесервіс” м. Павлоград на користь відкритого акціонерного товариства “Павлоградський завод автоматичних ліній та машин” м. Павлоград 29 731 грн. 38 коп. основного боргу, 445 грн. 97 коп. державного мита (в тому числі сплаченого і за апеляційною скаргою), 118 витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий Л.О. Ясир

Суддя                                                   І.М. Герасименко

Суддя І.М. Науменко