Господарський суд Чернігівської області
У Х В А Л А

18 березня 2008 року справа 13/25-13/26

За скаргою боржника

Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-

технологічної станції, 14000 м. Чернігів, вул. Пушкіна, 34в/21

До органу ДВС:                      Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського

міського управління юстиції 14000 м. Чернігів, вул. Шевченко, 118

Стягувач                     Національна акціонерна компанія “Украгролізинг”

01023 м. Київ, вул. Мечнікова, 16а

на дії органу ДВС

Суддя І.А.Фетисова

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від стягувача: не з’явився

Від боржника: Чайка О.О.

Від ДВС: Довбах В.О. д.11-11/597 від 18.03.08

Ухвала виноситься після оголошених 26.02.2008 р. перерви відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Боржником подано скаргу на дії органу державної виконавчої служби та просить зобов’язати Деснянський ВДВС скасувати постанову № 5А/1 від 26.11.2007 р., зобов’язати провести оцінку арештованого майна, провести реалізацію арештованого майна, зобов’язати Деснянський ВДВС надати розрахунок виконавчого збору з оригіналами відповідних постанов, надати розрахунок всього боргу з оригіналами відповідних постанов.

Стягувачем подано заяву про розгляд скарги без участі представника.

Дослідивши докази, надані суду, заслухавши повноважних представників , суд встановив :

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.02.2006 р. по справі 13/25-13/26 по первісному позову позовні вимоги задоволено частково та стягнуто на користь позивача 1836129,77 грн. несплачених лізингових платежів, 116847, 66 грн. пені, 91223,23 грн. компенсації інфляції, в позовних вимогах по зустрічному позову відмовлено. 18.07.2006 р. господарським судом Чернігівської області видано наказ по справі 13/25-13/26.

26.11.2007 року Деснянським ВДВС Чернігівського МРУЮ була винесена Постанова № 5А/1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення 6422197,79, що належить боржнику ( скаржнику по скарзі) на виконання наказу господарського суду Чернігівської області 13/25-13/26 . Постанова винесена з посиланням на наказ №13/25-13/26 виданий 18.07.2006 року на користь НАК „Украгролізинг” заборгованості в сумі 2044200,66 грн., стягнення виконавчого збору по зведеному виконавчому провадженню в сумі 583836,16 грн. , а всього по зведеному виконавчому провадженню на суму 6422197,79 грн.

На момент винесення Постанови №5А/1, боржником наказ суду №13/25-13/26 не виконаний.

Розгляд скарг, відповідно до ст. 121-2 ГПК України здійснюється за загальними правилами господарського процесу, в процесі розгляду яких судом встановлюється факт наявності (або відсутності) порушень з боку органу ДВС та впливу цих порушень на права та інтереси боржника або стягувача у виконавчому провадженні в процесі примусового виконання виконавчого документу по рішенню суду.

Приписами ст..5 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, що державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Цією ж нормою встановлено, право державного виконавця накладати арешт на майно та грошові кошти боржника.

Відповідно до ч. 8 ст. 50 Закону України “Про виконавче провадження” стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору, в зв’язку з чим зазначені по тексту Постанови суми стягнення за наказом 13/25-13/26 співпадають з виконавчим документом та вимогами Закону України „Про виконавче провадження” щодо стягнення виконавчого збору.

Таким чином, винесення 26.11.2007 року органом стягнення Постанови №5А/1 узгоджується з правами та обов’язками державного виконавця, виконавчі дії якого направлені на вжиття заходів з примусового виконання рішення по справі 13/25-13/26.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Постанова №5А/1 від 26.11.2007 року відповідає вимогам Закону України „Про виконавче провадження”.

Наявність акту опису та арешту майна боржника від 21.06.2002 року не може бути покладено в підставу оскарження виконавчих дій органу стягнення по наказу 13/25-13/26 , оскільки даний акт складено в процесі виконавчого провадження по примусовому виконанню іншого виконавчого документу - наказу 12/371 й виконавчі дії органу стягнення в межах виконавчого провадження по наказу 12/371 не є предметом розгляду в даній скарзі.

При цьому слід зазначити, що доводи боржника по поданій скарзі щодо дій вчинених органом ДВС при виконанні зведеного виконавчого провадження та наказу 12/371 не можуть оцінюватись та досліджуватись із встановленням зобов’язань для органу ДВС при розгляді скарги по справі 13/25-13/26.

Подана скарга , в своїй прохальній частині, містить вимоги щодо зобов’язання орган стягнення скасувати Постанову, провести оцінку арештованого майна, провести реалізацію арештованого майна, надати розрахунок виконавчого збору, розрахунок всього боргу з оригіналами відповідних постанов.

Вимоги скаржника щодо надання розрахунку боргу не узгоджуються з правами боржника по виконавчому провадженню ( ст..11-1 Закону) та тими обставинами, що відсутні жодні дії проведені самим боржником направлені на реальне виконання наказу 13/25-13/26. При цьому слід зазначити, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій ( ст..11-1 Закону).

Окрім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року, а саме п.7 заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються господарськими судами мотивованими ухвалами , відповідно до ст.86,121-2 ГПК України; у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов’язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника, при цьому суд не справі зобов’язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України „Про виконавче провадження” можуть здійснюватись тільки державним виконавцем.

За таких обставин вимоги по скарзі щодо зобов’язання ДВС скасувати Постанову 5А/1, провести оцінку арештованого майна та провести реалізацію арештованого майна не відповідають встановленому способу захисту прав боржника у виконавчому провадженні з урахуванням вимог ст.121-2 ГПК України та ст.86 Закону України „Про виконавче провадження” й задоволенню не підлягають.

Слід зазначити, що на момент розгляду скарги , згідно Постанови від 20.12.2007 року підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області, матеріали зведеного виконавчого провадження про стягнення з Чернігівської МТС ( боржника по наказу 13/25-13/26) передані від Деснянського відділу ДВС на виконання до підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області на підставі акту приймання-передачі від 29.12.2007 року.

Окрім того, суд не вбачає порушення прав боржника у виконавчому провадженні в процесі винесення Постанови 5А/1, в зв’язку з чим необхідно здійснювати судовий захист прав боржника у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.50,64,85 Закону України “Про виконавче провадження” ст. 86,121-2 Господарського процесуального кодексу України суд,

У Х В А Л И В:

1.Відмовити у задоволенні скарги.

2.Ухвалу надіслати сторонам у справі, прокуратурі для відома, Деснянському відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції та підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області.

Суддя І.А.Фетисова