ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 р.

№ 29/426-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

за участю представників

Прокурор

Савицька О.В. –(посв.№ 231 від 20.07.2005)

ТОВ "Магі-Стріт"

Крюков К.Ю. –(дор.у справі)

Харківського обліково-економічного технікуму-інтернату ім. Ананченко

Галкіна О.А. –(директор)

Харківська міська рада

Алфьоров І.В. –(дор. у справі)

розглянув касаційне подання

ТОВ "Магі-Стріт"

на рішення

Харківського апеляційного господарського суду від 06 листопада 2007 року

у справі

№ 29/426-07 господарського суду Харківської області

за позовом

ТОВ "Магі-Стріт"

до

Харківського обліково-економічного технікуму-інтернату ім. Ананченко

третя особа

Харківська міська рада

за участю

прокуратури Харківської області

про

зобов'язання звільнити земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.09.2007 (суддя: П.Тихий) позов про зобов'язання звільнити земельну ділянку від об'єкту незавершеного будівництва, від споруд, будівель будь-якого іншого майна, що знаходиться на даній земельній ділянці задоволено, відповідача зобов'язано звільнити земельну ділянку та привести у придатний для використання стан.

Рішення суду мотивовано тими обставинами, що згідно рішення Харківської міської ради від 21.02.2007 № 12/07 позивачу надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки по пров. Розторгуєвському, 2 для будівництва та експлуатації об'єкту, однак в межах відведення земельної ділянки знаходиться об'єкт незавершеного будівництва щодо якого будівництво не ведеться, відповідач немає прав на земельну ділянку, земельна ділянка використовується нераціонально чим порушуються права Харківської міської ради та територіальної громади м. Харкова та права позивача на оренду землі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2007 (судді: М.Токар, В.Івакіна, Л.Слюсарева) рішення господарського суду від 03.09.2007 скасовано, в позові відмовлено.

Апеляційна постанова мотивована тими обставинами, що позивачем не надано документів, які б підтверджували його право землекористувача чи право власності на земельну ділянку, тому його права не є порушеними, оскільки власником земельної ділянки є Харківська міська рада, яка також не приймала рішення про передачу земельної ділянки позивачу. Рішення Харківської міської ради від 21.02.2007 № 12/07, на яке посилається позивач, не є доказом наявності відповідних прав у позивача.

ТОВ "Магі-Стріт" в касаційній скарзі просить апеляційну постанову скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі.

Скаржник посилається на те, що факт нездійснення будівництва об'єкту на земельній ділянці свідчить про нераціональне її використання, порушення його інтересу щодо земельної ділянки через неврахування апеляційною інстанцією Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004, неправильне застосування ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій", ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, оскільки відповідач немає правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться об'єкт незавершеного будівництва, рішення Харківської міської ради від 21.02.2007 № 12/07 свідчить про намір укласти договір оренди земельної ділянки з позивачем, тобто між позивачем та Харківською міською радою склалися правовідносини щодо відведення та використання земельної ділянки.

Харківський обліково-економічний технікум-інтернат ім. Ананченко у відзиві на касаційну скаргу просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, апеляційну постанову залишити без змін, оскільки скаржник немає ніяких прав на земельну ділянку, користувачем якої є технікум-інтернат.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників прокурора та сторін, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 1 ГПК України передбачає право відповідних осіб звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Для вирішення спору про право необхідно визначити, які права позивача порушені, яким чином та ким, а також який спосіб захисту яких порушених прав або інтересів обрав позивач.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб’єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з’ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення відповідного права.

Згідно приписів ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Ст. 125 Земельного кодексу України у ч.ч. 2, 3 передбачає виникнення права на оренду земельної ділянки після укладення договору оренди і його державної реєстрації, а також забороняє приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї.

Господарським судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач не довів у встановленому процесуальним законом, ст.ст. 32-34 ГПК України, заявлених вимог, правовстановлюючих документів на земельну ділянку у нього немає.

Доводи позивача щодо рішення Харківської міської ради від 21.02.2007 № 12/07, яке він вважає підставою виникнення у нього суб'єктивного матеріального права –вимагати звільнення земельної ділянки, не можуть бути прийнято до уваги, оскільки висновків апеляційної інстанції щодо відсутності правовстановлюючих документів, визначених ст. 125 Земельного кодексу України, не спростовують.

Зазначені доводи свідчать про участь позивача у визначеній законодавством процедурі, необхідній для отримання відповідного права на земельну ділянку, однак така процедура не може встановлювати абсолютне право позивача на земельну ділянку, а відтак, воно не підлягає захисту.

Таким чином, апеляційна інстанція дійшла правомірного висновку про відсутність у позивача суб’єктивного матеріального права, а відповідно його вимоги задоволенню не підлягають.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2007 у справі № 29/426-07 господарського суду Харківської області залишити без зміни, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                         В. Овечкін

судді                                         Є. Чернов

В. Цвігун