ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2008 р.

№ 12/614

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Державної акціонерної компанії "Хліб України"

на постанову

Київський апеляційного господарського суду

від 02.10.2007р.

у справі

господарського суду міста Києва

за позовом

Державного підприємства "Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу"

до

Державної акціонерної компанії "Хліб України"

треті особи

Відкрите акціонерне товариство "Комінтерн",

Черкаське обласне державне підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України"

про

стягнення 2 490, 53 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Кузьмінський О.О., дов. від 08.01.2008р. №318д,

відповідача : Насадюк І.В., дов. від 26.12.2007р. №02-14/109,

третьої особи 1: не з’явився,

третьої особи 2: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу" звернулось до господарського суду з позовом до Державної акціонерної компанії "Хліб України" про стягнення заборгованості в розмірі 2490, 53 грн., що становить суму переданої відповідачем позивачу дебіторської заборгованості за розподільчим балансом.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.08.2007р. у справі №12/610, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2007р. з даної справи, позов задоволено.

Судові рішення мотивовані ст.ст. 11, 512, 519 ЦК України, п.2 Акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.2003 р.

Не погоджуючись із вказаною постановою у даній справі, ДАК "Хліб України" звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові, мотивуючи скаргу тим, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 519 ЦК України, п.4 ст. 59 ГК України, ст.ст. 33 - 36 ГПК України. Також судом визнано встановленими обставини, які не були доведені під час судового розгляду справи.

У відзиві ДП "Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу" на касаційну скаргу останнє просить постанову залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Третя особа -1 та -2 своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні суду касаційної інстанції не скористались.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, постановою КМ України від 15.05.2003р. №690 "Про утворення державного підприємства "Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу" шляхом виділення зі складу Державної акціонерної компанії "Хліб України" утворено позивача ДП "Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу" та віднесено його до сфери управління Міністерства аграрної політики України.

На виконання Постанови КМУ від 15.05.03 р. №690, зокрема її п.3, між позивачем та відповідачем підписано розподільчий баланс станом на 31.07.03 р. та акт приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 p., що були погоджені протоколом від 02.09.03 р. №5 урядової комісії з реструктуризації ДАК “Хліб України”, відповідно до яких до позивача переходить право вимоги до дебіторів відповідача за розрахунками з оплати матеріально-технічних ресурсів, поставлених відповідно до постанови КМУ від 03.09.97 р. №977.

До позивача також перейшло право вимоги до ВАТ "Комінтерн" щодо заборгованості в розмірі 2490, 53 грн., що виникла внаслідок непроведення розрахунків за отримані мінеральні добрива згідно постанови КМУ від 03.09.97р. №977.

Попередніми судами також встановлено, що згідно рішення по справі №05/4311 від 30.09.02р. ВАТ "Комінтерн" повністю розрахувалось з відповідачем на стадії виконавчого провадження, що проводилося ВДВС Чорнобаївського РУЮ згідно наказу господарського суду Черкаської області №0-5/4311 від 11.10.02 р. розрахунки з Черкаським ОДП ДАК "Хліб України", яке було повіреним ДАК "Хліб України", що підтверджуються платіжною вимогою №1 від 24.01.03 р. та платіжним дорученням від 04.03.03 р. на суму 2 747,7 грн., а також листом ВАТ "Комінтерн" від 28.01.04р. №19.

Отже, розрахунок ВАТ "Комінтерн" з відповідачем відбувся 04.03.02 p., тобто до підписання розподільчого балансу від 31.07.03 р.

Відповідно до ч. 1 п. 2 акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р. в разі виявлення факту проведення повного або часткового розрахунку дебіторів з відповідачем, що зменшує суму дебіторської заборгованості, переданої позивачу за розподільчим балансом, відповідач зобов’язаний перерахувати протягом одного місяця отримані суми на рахунок позивача.

Позивачем 01.04.04 р. була надіслана вимога № 540 про оплату боргу, яка відповідачем залишена без задоволення.

За таких обставин висновки суду 1-ї та 2-ї інстанцій щодо задоволення позову колегія вважає правильними та обґрунтованими.

Таким чином, місцевим та апеляційним господарським судом встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена.

При цьому посилання попередніх судів на приписи ст.ст. 512, 519 ЦК України колегія вважає зайвими, оскільки зобов’язання між позивачем та відповідачем виникли на підставі адміністративного акта внаслідок реструктуризації, а не на підставі договору про відступлення права вимоги.

Вичерпний перелік умов виникнення боргового зобов’язання ДАК "Хліб України" перед ДП "Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу" визначений у п.2 Акту передачі-приймання дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р., на підставі якого господарським судом і вирішено спір у даній справі.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України і обставинам справи, підстав для скасування якого колегія не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2007р. у справі №12/614 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                   В.С. Божок

Судді:                                                             Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко