СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

06.10.08
Справа№ 3/237

Суддя    Н.Березяк   при секретарі І. Торській розглянула
матеріали справи

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
„Ярина”, м.Львів

до
відповідача :учасник ТзОВ „Ярина” ОСОБА_1,
м.Львів

Про спонукання до вчинення дій та
визнання права власності.

За участю представників:

Від
позивача: ОСОБА_2.-директор

Від
відповідача:
ОСОБА_1

Представникам сторін роз'яснено  права та обов'язки , передбачені ст.22 ГПК
України.

Суть спору: Товариством з
обмеженою відповідальністю „Ярина” подано позов до учасника товаристваОСОБА_1
про  спонукання до вчинення дій і
визнання права власності на нежитлове приміщення загальною площею 14,7 кв.м. ,
позначене літерою „А-5” за адресою :АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив задоволити
позовні  вимоги з  мотивів наведених  в позовній
заяві та матеріалах справи.

Відповідач  позовні вимоги визнає.

В судовому засіданні 06.10.2008 року
оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали  справи, та
оцінивши  докази в їх сукупності ,
встановив наступне:

29 січня 2004 року на загальних
зборах учасників ТзОВ „Ярина” громадянина УкраїниОСОБА_1було прийнято до числа
учасників товариства і вирішено збільшити розмір Статутного фонду на 16 831
грн., що складало вартість нежитлового приміщення загальною площею 14,7 кв.м.,
позначеного літерами „А-5” за адресою: АДРЕСА_1. Зазначене приміщення належало
на праві приватної власності ОСОБА_1 і повинне було бути передане товариству,
як його вклад до статутного капіталу.
Відповідно, часткаОСОБА_1 була визначена у сумі 55 355 грн., що
становило 25% Статутного фонду товариства. Решту суми ОСОБА_1був зобов'язаний
внести коштами. Вказане підтверджується Протоколом загальних зборів учасників
Товариства з обмеженою відповідальністю „Ярина” №1 від 29 січня 2004 року.

В зв'язку із перерозподілом часток
учасників та збільшенням статутного капіталу товариства було внесено зміни до
Статуту ТзОВ „Ярина” шляхом включення до статутного фонду вартості нежитлового
приміщення загальною площею 14,7 кв.м., позначеного літерами „А-5” за адресою:
АДРЕСА_1.

Однак, всупереч рішенню загальних
зборів ТзОВ „Ярина” від 29.01.2004 р. відповідач по справі ОСОБА_1свого
обов'язку по документальному оформленню передачі приміщення за адресою:АДРЕСА_1
не виконав, що стало підставою визнання права власності в судовому порядку .

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку,
що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

При
прийнятті  рішення,  суд
виходив  з наступного :

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 1 ст.
334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
нежитлове приміщення загальною площею 14,7 кв.м., позначене літерами „А-5” за
адресою: АДРЕСА_1 було переданеОСОБА_1 , як внесок до статутного фонду ТзОВ
„Ярина”, що підтверджується Протоколом загальних зборів учасників товариства №1
від 29 січня 2004 року.

Відповідно до ст..11 Закону України
„Про господарські товариства”, ст..117 Цивільного кодексу України учасники
зобов'язані належним чином виконувати свої обов'язки перед товариством. Одними
із цих обов'язків є обов'язок додержувати установчих документів товариства і
виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариством, а
також обов'язок внесення вкладу у розмірі, порядку та засобами, передбаченими
установчими документами.

Положеннями ст.115 Цивільного
кодексу України, п.2 ст.66, ст.85 Господарського кодексу України, передбачено,
що товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у
власність, як вклад до статутного капіталу. Грошова оцінка вкладу учасника
господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства.

Однак право власності на нерухоме
майно, відповідно до ст.329, 334 Цивільного кодексу України, Закону України
„Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” виникає
з моменту його державної реєстрації.

Всупереч вказаним нормам, та
рішенням загальних зборів ТзОВ „Ярина” від 29.01.2004 р. відповідач по справі
ОСОБА_1свого обов'язку по документальному оформленню передачі приміщень на
даний час не виконав.

Як вбачається з витягу з Реєстру
прав власності на нерухоме майно №20096047 від 03.09.2008 р.
ОСОБА_1залишається власником нежитлових приміщень площею 14,7 кв.м.

Витягами з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна підверджується відсутність заборон , арештів
та інших видів обтяжень щодо нежитлового приміщення загальною площею 14,7
кв.м., позначеного літерами „А-5” за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право власності підлягає державній реєстрації. Відсутність належної
передачі та оформлення права власності на нерухоме майно порушує право
товариства здійснювати вільне володіння, користування і розпорядження належним
йому на праві власності майном.

З огляду на викладене, суд  прийшов до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Судові витрати за згодою сторін
слід віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 33,
34,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

1.Позовні вимоги задоволити .

2. Зобов'язатиОСОБА_1 оформити акт
документальної передачі до Статутного фонду Товариства з обмеженою
відповідальніспо „Ярина”, , нежитлового приміщення загальною
площею 14.7 кв.м. позначеного літерами „А-5”
за адресою: АДРЕСА_1

3.Визнати Товариство з обмеженою
відповідальністю „Ярина”, , власником нежитлового приміщення
загальною площею 14,7 кв.м., позначеного літерами „А-5” за адресою: АДРЕСА_1.

4. Судові витрати покласти на
позивача.

5. Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя
Березяк Н.Є.