ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03.12.08 р.                               № 04-05/34/72-63

За позовом – СТОВ „Петровське”, с. Петровське, Донецька область в особі ліквідатора СТОВ „Петровське” Гумбакова Сергія Олександровича, м. Димитрів

до відповідача – Фермерського господарства „Перспектива”, с. Петровське, Донецька область

третя особа – Срібнянська сільська рада

про визнання недійсним договору купівлі-продажу Ѕ частини зерносховища від 09.08.2002року укладений з СТОВ „Петровське”, та договір купівлі-продажу Ѕ частини зерносховища від 09.08.2002року укладений з СТОВ „Троїцьке”, зобов’язання відповідача повернути нерухоме майно, а саме: будівлю зерносховища, розташовану за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с. Петровське, визнання права власності на будівлю зерносховища, розташованої за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с.Петровське.

Суддя господарського суду Донецької області Кододова О.В.

Позивач, СТОВ „Петровське”, с. Петровське, Донецька область в особі ліквідатора СТОВ „Петровське” Гумбакова Сергія Олександровича, м. Димитрів, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фермерського господарства „Перспектива”, с. Петровське, Донецька область, за участю третьої особи - Срібнянської сільської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу Ѕ частини зерносховища від 09.08.2002року укладений з СТОВ „Петровське”, та договір купівлі-продажу Ѕ частини зерносховища від 09.08.2002року укладений з СТОВ „Троїцьке”, зобов’язання відповідача повернути нерухоме майно, а саме: будівлю зерносховища, розташовану за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с. Петровське, визнання права власності на будівлю зерносховища, розташованої за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с.Петровське.

Згідно з пунктом 3 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається із позовних матеріалів, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, яка носить одночасно майновий та немайновий характер. При зверненні позивач сплатив державне мито у розмірі 150,00грн. з них 85,00грн. за вимогою про визнання недійсними договорів та зобов’язання відповідача передати об’єкт нерухомості. Державне мито за другою вимогою, яка міститься у позовній заяві, а саме: про визнання права власності на будівлю зерносховища, розташованої за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с.Петровське, позивачем у встановленому розмірі сплачене не було.

Державне мито сплачується в порядку і розмірі, встановлених Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993 року №7-93.

Підпунктами “а” та “б” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” передбачено, що ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв, які подаються до господарських судів майнового характеру -1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового характеру - 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.33 “Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита”, затвердженої наказом Голови Державної податкової інспекції України від 22.04.1993р. №15, з позовних заяв, що носять одночасно майновий та немайновий характер, державне мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна. Таку ж саму правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 25.12.2007 року №8/219-07. Тобто при подальшому зверненні позивачем до суду з позовними вимогами про визнання права власності позивачу необхідно надати експертний висновок відповідної установи щодо вартості спірного майна на теперішній час.

Таким чином як вбачається з огляду наданих суду документів, у позовній заяві відсутні документи, які свідчать про сплату позивачем державного мита у встановленому розмірі.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, тоді як у квитанції від 27 листопада 2008року як призначено „Судовий збір”. Відповідно до листа Державного казначейства від 05.02.2007року № 16.37/01-19/39 з 12.02.2007року отримувачем для перерахування державного мита за позовними заявами є Управління державного казначейства (УДК) у Київському районі м. Донецька.

Також позивачем у позовній заяві не вказано повного найменування позивача, а саме зазначено скорочено СТОВ „Петровське”.

За таких обставин, позовну заяву та додані до неї матеріали слід повернути позивачеві.

Відповідно до п.2,4 ст. 63 Господарського процесуального Кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірах.

Одночасно позивачеві повідомляється, що після усунення обставин, що зумовили повернення позовної заяви, він має право повторно звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись п.2,4 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву СТОВ „Петровське”, с. Петровське, Донецька область в особі ліквідатора СТОВ „Петровське” Гумбакова Сергія Олександровича, м. Димитрів, без розгляду.

Додаток : позовна заява з додатками на 38 арк., у тому числі оригінали квитанції від 27.11.2008року на суму 150,00грн. та на суму 118,00грн., поштовий конверт.

Суддя Кододова О.В.