ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.08 р.                     Справа № 9/178

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Канцоптторг”, м.Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне, Костянтинівський район, Донецька область

про: стягнення 23 526грн.16коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Гормін О.О. – представник (за довіреністю №11 від 01.02.2008р.);

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Канцоптторг”, м.Дніпропетровськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне про стягнення заборгованості в сумі 23 526грн.16коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на накладні №ЛУ-0001780/1 від 04.12.2007р., №ЛУ-0002035/1 від 16.01.2008р., довіреності на отримання ТМЦ серії ЯОН №805825 від 04.12.2007р., серії ЯОФ №012183 від 16.01.2008р., акт звірки взаєморозрахунків станом на 03.06.2008р., вимогу №22/8/8 від 22.08.2008р.

Крім того, у позовній заяві позивач просить суд вжити заходів до забезпечення позов шляхом накладання арешту на поточні рахунки відповідача.

Судом дана вимога позивача залишена без задоволення як необґрунтована, оскільки доказів в підтвердження наявності підстав, які б ускладнили або зробили неможливим виконання судового рішення позивачем не надано, судом не встановлено.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від 08.10.2008р., заявлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, у судове засідання не з`явився, тому згідно ст.75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №14/4-20/1844 від 22.10.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне станом на 22.10.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

За твердженням позивача, між Товариством з обмеженою відповідальністю „Канцоптторг”, м.Дніпропетровськ та Товариством з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне досягнуто згоди про поставку на адресу останнього продукції (пакувальних матеріалів).

Відповідно до ч.1, 2 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За приписом ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Крім того, ст.218 ЦК України встановлює, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

На виконання умов домовленості позивач поставив відповідачу продукцію загальною вартістю 31 257грн.54коп., що підтверджується накладними №ЛУ-0001780/1 від 04.12.2007р., №ЛУ-0002035/1 від 16.01.2008р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Для всебічного та об`єктивного розгляду справи, господарський суд ухвалою від 10.11.2008р. зобов`язав відповідача надати письмові пояснення стосовно наявності підписів та печаток на накладних №ЛУ-0001780/1 від 04.12.2007р., №ЛУ-0002035/1 від 16.01.2008р., акті звіряння станом на 03.06.2008р., стосовно наявності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯОН №805825 від 04.12.2007р., ЯОФ №012183 від 16.01.2008р., надати письмові пояснення та довідку з відділу кадрів ТОВ „Європродукт” щодо посадових обов’язків на підприємстві бухгалтера, яким підписано акт звіряння станом на 03.06.2008р., надати витяг з журналу обліку прибутку за період з грудня 2007р. по січень 2008р.

Однак вимоги суду відповідачем не виконані, відповідні пояснення не надані.

За приписом ст.181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини (ч.2 п.1 ст.11 ЦК України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, між сторонами виникли зобов`язувальні правовідносини у результаті фактичних дій сторін, направлених на встановлення цих правовідносин.

Отримання відповідачем продукції за накладними №ЛУ-0001780/1 від 04.12.2007р., №ЛУ-0002035/1 від 16.01.2008р. підтверджується довіреностями на отримання ТМЦ серії ЯОН №805825 від 04.12.2007р., серії ЯОФ №012183 від 16.01.2008р. (копії довіреностей додані до матеріалів справи).

Одночасно між сторонами складений акт звіряння взаєморозрахунків, відповідно до якого підтверджується наявність заборгованості за вказаними накладними, та зазначено, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 30.04.2008р. становить 23 526грн.16коп.

Оскільки, акт звірки взаєморозрахунків підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками підприємств, суд вважає, що таким чином відповідачем визнана заборгованість за неоплачену продукцію.

Таким чином, прийнявши продукцію від позивача, у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати отриманого товару.

Згідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За твердженням позивача, на момент подання позовної заяви відповідач частково оплатив отриманий товар на суму 7 731грн.38коп., у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в розмірі 23 526грн.16коп.

Позивачем на адресу відповідача направлена вимога №22/8/8-1 від 22.08.2008р. щодо виконання грошових зобов`язань (докази направлення представленні в матеріали справи). Однак дана вимога залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки строк оплати сторонами не встановлювався, в даному випадку, суд вважає за необхідне при встановлені моменту виникнення зобов`язання відповідача щодо оплати отриманої продукції застосувати положення ч.2 ст.530 ЦК України, на підставі якої зобов`язання щодо оплати поставленого товару виникає у відповідача після спливу семиденного строку з моменту пред`явлення позивачем вимоги.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається (ст.525 ЦК України).

Аналогічно, ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання щодо поставки товару, яке виникло за домовленістю сторін. Відповідач своїх зобов’язань щодо повної оплати продукції не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 23 526грн.16коп.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений товар, суд робить висновок, що заборгованості в розмірі 23 526грн.16коп. не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактичне отримання відповідачем товару підтверджено матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Канцоптторг”, м.Дніпропетровськ щодо стягнення заборгованості в розмірі 23 526грн.16коп. обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.11, 205, 206, 218, 509, 525, 526, 530, 692 Цивільного кодексу України, ст.174, 181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Канцоптторг”, м.Дніпропетровськ до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне про стягнення заборгованості в сумі 23 526грн.16коп. – задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Європродукт” (за адресою: вул.Зелена, 1-а, с.Водяне-2, Константинівський район, Донецька область, 85180, р/р 2571 в Донбаській філії ВАТ „Кредитпромбанк”, МФО 335593, , ІПН 65) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Канцоптторг” (за адресою: вул.Московська, 12, м. Дніпропетровськ, 49000, р/р 0001 у ФАБ „Південний” в м.Дніпропетровську, МФО 306458, , ІПН 24) заборгованість в розмірі 23 526грн.16коп., витрати по сплаті державного мита в розмірі 235грн.26коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 02.12.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя