ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"25" листопада 2008 р.

Справа № 14/250

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 14/250

за позовом Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградської області, м. Кіровоград

до відповідача приватного підприємства “Фінсервіс”, м. Кіровоград

про стягнення 55 205,94 грн.

Представники:

від позивача – Гусєв О.М., довіреність № 113 від 07.10.2008р.;

від відповідача – участі не приймав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Подано позов про стягнення з приватного підприємства “Фінсервіс” (далі по тексту – ПП) заборгованість в сумі 55 205,94 грн.

Подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 46 652,00 грн., з яких 46 000,00 грн. - основна заборгованість, 652,00 грн. - сплата державного мита та інших платежів, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису нотаріуса № 2105 від 03.11.2005 року, а також 552,05 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що пов'язані з подачею даного позову.

Відповідач позов не заперечив, витребувані судом докази не подав.

Розглянувши наявні матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ

Між Регіональним фондом підтримки підприємництва у Кіровоградській області та ПП “Фінсервіс” укладено угоду про фінансову допомогу №24/04 від 16.07.2004 року.

Згідно умов укладеної угоди відповідачу надано безвідсоткову фінансову допомогу в сумі 50 000,00 грн. на реалізацію інвестиційного проекту на 30 місяців.

Належне виконання зобов'язань за угодою № 24/04 від 16.07.2004 р. було забезпечено договором іпотеки № 1518 від 07.08.2004 р.

Згідно платіжних доручень № 24 від 16.08.2004 р. на суму 40 000,00 грн., № 25 від 09.09.2004 р. на суму 10 000,00 грн. позивач перерахував відповідачу фінансову допомогу згідно угоди № 24/04 від 16.07.2004 р.

За планом повернення коштів фінансової допомоги, викладеному в додатку №3 до угоди від 16.07.2004 р., відповідач був зобов'язаний з січня 2005 року по грудень 2006 року рівними частками повертати фінансову допомогу. Згідно пункту 1.2 угоди від 16.07.2004 р. фінансова допомога надавалася терміном на 30 місяців, тобто за нормою статті 3 статті 254 Цивільного кодексу України остаточним строком повернення фінансової допомоги є 16.01.2007 року.

Часткове погашення боргу в сумі 4 000,00 грн. здійснено відповідачем 28.08.2007р., що підтверджує виписка з особового рахунку позивача № 260002573.

03.11.2005р. державний нотаріус Добровеличківської нотаріальної контори вчинив виконавчий напис на майно, що було предметом іпотеки згідно договору іпотеки № 1518 від 07.08.2004 р., запропонувавши звернути стягнення на заставне майно, за рахунок коштів отриманих від його реалізації задовольнити вимоги позивача.

Виконавчий напис державного нотаріусу Добровеличківської нотаріальної контори позивачем пред'явлено до виконання державній виконавчій службі у Добровеличківському районі.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 17.02.2006 р. державний виконавець Войцехівський А.В. повернув виконавчий напис позивачу в зв'язку з перебуванням заставного майна у незадовільному стані.

Таким чином борг в розмірі 46 000,00 грн. відповідачем не погашено.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За нормою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів сплати заборгованості відповідач суду не подав та не заперечив наявність боргу за угодою про фінансову допомогу № 24/04 від 16.07.2004 р.

Отже, позовні вимоги про стягнення 46 000,00 грн. боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач згідно розрахунку доданого до позовної заяви просить суд стягнути з відповідача 652,00 грн. державного мита та інших платежів, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису № 2105 від 03.11.2005 р., при цьому будь-якого правового обґрунтування підстав стягнення даної суми суду не надає.

За таких обставин, господарський суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача 46 000,00 грн. боргу, а також 460 грн. державного мита та 98,32 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 49, 82-84, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Фінсервіс" (25005, м. Кіровоград, вул. Новослобідська, 45, , р/р 0421 в Кіровоградській філії "Приватбанк", МФО 323583) на користь Регіонального фонду підтримки підприємництва у Кіровоградській області (25006, м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 84, к. 412, , р/р № 260002573 в "Райффайзен банк Аваль", МФО 323538) 46000,00 грн. боргу, 460 грн. державного мита та 98,32 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Згідно частини 3 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам.

Суддя