ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2008 р. Справа № 11/6398

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Андрійчук Ю.С., довіреність №3/01-06 від 08.01.2008р.,

від відповідача: Лазарева Л.П., довіреність від 17.01.2008р., Маковський А.В., довіреність від 17.01.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу Теофіпольської районної організації Народної партії, смт.Теофіполь Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "05" жовтня 2007 р. у справі № 11/6398 (суддя Радченя Д.І.)

за позовом Теофіпольської районної ради, смт.Теофіполь Хмельницької області

до Теофіпольської районної організації Народної партії, смт.Теофіполь Хмельницької області

про стягнення 5113,08грн. заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди від 01.04.2005р. №6 та звільнення займаного приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007р. Теофіпольська районна рада подала до господарського суду Хмельницької області позовом про стягнення з Теофіпольської районної організації Народної Партії 5113,08грн. заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди від 01.04.2005 року №6 та зобов'язання відповідача звільнити займане нежитлове приміщення загальною площею 16кв.м, яке розташоване в смт.Теофіполь Хмельницької області, вул.Леніна, 27, та передати дане приміщення Теофіпольській районній раді. При цьому позивач посилався, що рішенням п'ятої сесії райради від 22.09.2007р. було змінено ставки орендної плати і встановлено їх у розмірі 80% до вартості майна з 10.11.2006р., що становить для відповідача 430,40грн. на місяць. В зв'язку із відмовою відповідача сплачувати орендну плату за новою ставкою, за ним утворився борг по орендній платі в сумі 3178,43грн. і нарахована пеня в розмірі 1934,65грн. Також позивач посилається, що всупереч ст.793 ЦКУ договір оренди №6 від 01.04.2005р., укладений на 15 років, не посвідчений нотаріально.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.10.2007р. у справі №11/6398 позов Теофіпольської районної ради до Теофіпольської районної організації Народної Партії задоволено частково: виселено Теофіпольську районну організацію Народної Партії з нежитлового приміщення загальною площею 16 кв.м., яке розташоване в смт.Теофіполь, Хмельницької області, вул.Леніна, 27 та передано дане приміщення Теофіпольській районній раді. В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволення позову, Теофіпольська районна організації Народної Партії подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення суду в частині виселення та передачі приміщення з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, та направити справу на новий розгляд. В письмовому уточненні вимог апеляційної скарги від 24.01.2008р. відповідач просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи доводи скарги, відповідач вважає, що судом першої інстанції не враховано положення частини другої ст.220 ЦК України, відповідно до вимог якої, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Зазначає, що укладений договір оренди відповідає справжній волі сторін і виконувався згідно вимог ч.2 ст.219 ЦКУ. Вважає, що позивач в односторонньому порядку змінив розмір орендної плати, однак спір про розмір орендної плати не може бути підставою для визнання договору оренди недійсним.

Відповідач посилається, що суд також не врахував вимог ст.651 та 652 ЦК України, якими передбачено підстави зміни або розірвання договору, а також те, що в Теофіпольському районному суді в даний час розглядається адміністративний позов до районної ради про визнання незаконним рішення сесії від 22.09.2006р. щодо розміру орендної плати.

Вказує, що судом не взято до уваги листи відповідача до районної ради, в яких відповідач просив посвідчити договір оренди нотаріально відповідно до ст.219 ЦК України.

Крім того, відповідач зазначає, що в резолютивній частині рішення суду відсутні висновки щодо визнання правочину нікчемним, хоча в описовій частині рішення суд зазначає про це.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають рішення господарського суду Хмельницької області необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального права, в зв'язку з чим просять апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Хмельницької області скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Позивач в письмовому відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні не погоджуються з доводами апеляційної скарги. Вважають, що при винесенні рішення господарським судом Хмельницької області в повній мірі досліджено матеріали справи та винесено законне та обґрунтоване рішення, тому апеляційну скаргу вважають безпідставною, в зв’язку з чим просять оскаржуване рішення господарського суду Хмельницької області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв'язку з наступним:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права і обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи між Теофіпольською районною радою (Орендодавець) та Теофіпольською районною організацією Народної Партії (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №6 від 1 квітня 2005 року (а.с.30-32). Нотаріально вказаний договір не посвідчений.

За умовами укладеного договору позивач передав у платне користування відповідачу нежитлове приміщення загальною площею 16 кв.м., яке розташоване за адресою смт.Теофіполь, вул.Леніна, 27 та належить позивачу на праві власності (а.с.12), для використання під офісне приміщення. Передача вказаного приміщення підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.04.2005р. (а.с.33).

Умовами договору (п.10) передбачено, що договір оренди діє з 1 квітня 2005року по 1 квітня 2020року, тобто договір укладено на 15 років.

Також умовами договору (п.3) сторони передбачили, що орендна плата визначена на підставі Методики і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади Теофіпольського району, затвердженої рішенням сесії Теофіпольської районної ради від 27.12.2001р.

Рішенням п'ятої сесії Теофіпольської районної ради Хмельницької області від 22.09.2006р. №9/5-2006 "Про внесення змін до орендних ставок за користування нерухомим майном комунальної власності територіальних громад Теофіпольського району (а.с.15) було змінено ставки орендної плати і встановлено їх у розмірі 80% до вартості майна з 10.11.2006р., що становить для відповідача 430,40грн. на місяць.

Спір у даній справі виник в зв'язку із зміною орендної плати та відмовою відповідача сплачувати орендну плату за новою ставкою.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди є нікчемним, оскільки сторонами у момент його укладення не дотримано нотаріальної форми посвідчення, передбаченої Законом.

Відмовляючи частково в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.36 ГПК України, які б свідчили про наявність у відповідача заборгованості в сумі 5113,08грн., як і не наведено підстав для розірвання такого договору, оскільки договір не посвідчений нотаріально і відповідно до ст.ст.793 та 220 ЦК України є нікчемним, тому позовні вимоги в частині розірвання договору оренди від 01.04.2005 року з причини несплати заборгованості по орендній платі та вимога про стягнення 5113,08грн. не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (окремої частини) строком на один рік (3 роки - в редакції Цивільного кодексу України із змінами, внесеними згідно із Законом України №501-V ( 501-16) від 20.12.2006 року) і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Однак, всупереч вимог вказаної статті, укладаючи договір оренди строком на 15 років, сторони у встановленому законом порядку не посвідчили договір нотаріально.

Звернення відповідача до позивача з пропозицією нотаріально посвідчити договір оренди (а.с.107, 109) позивач залишив без задоволення.

Згідно приписів ст.220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Нікчемний правочин, або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України).

За статтею 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правові наслідки нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред’явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки нікчемного правочину з власної ініціативи.

З врахуванням наведеного, договір оренди від 01.04.2005 року є нікчемним, оскільки сторонами у момент його укладення не дотримано передбаченої Законом нотаріальної форми посвідчення договору.

Враховуючи, що вищевказаний договір є нікчемним, посилання відповідача на положення статей 651 та 652 ЦКУ, якими передбачені підстави зміни або розірвання договору, та посилання відповідача на наявність адміністративного позову про визнання незаконним рішення районної ради щодо розміру орендної плати, до уваги не приймаються.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на те, що в рішенні суду першої інстанції відсутні висновки про визнання правочину нікчемним, оскільки згідно ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У даному випадку нікчемність правочину встановлена ст.220 ЦК України, оскільки договір оренди приміщення нотаріально не посвідчений.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що суд першої інстанції не врахував положень ч.2 ст.220 ЦКУ, відповідно до вимог вказаної статті якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в даному випадку відповідач не звертався до суду із зустрічним позовом або із самостійними вимогами про визнання договору оренди від 01.04.2005р. дійсним, тому судом розглянуто та вирішено справу в межах позовних вимог, заявлених позивачем.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що спірний договір оренди є нікчемним, а тому позовні вимоги в частині розірвання цього договору та стягнення заборгованості по орендній платі є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки зазначений договір не створив взаємні права та обов’язки сторін згідно приписів ст.216 ЦК України. В той же час у відповідача відсутні законні підстави надалі займати спірне приміщення, оскільки договір оренди є нікчемним і не визнаний дійсним у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині розірвання договору оренди від 01.04.2005 року з причини несплати заборгованості по орендній платі та вимога про стягнення 5113,08 грн. не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову в цій частині та задовольнив позов в частині звільнення відповідачем орендованого приміщення.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позову.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Посилання представників відповідача в судовому засіданні на рішення господарського суду Хмельницької області у справі №19/8796, яким визнано дійсним договір оренди №6 від 01.04.2005р. не приймається колегією суддів до уваги, оскільки вказане рішення оскаржено в апеляційному порядку відповідачем - Теофіпольською районною радою і не набрало законної сили (ухвала Житомирського апеляційного господарського суду від 08.01.2008р. про прийняття апеляційної скарги до провадження).

У разі набрання вказаним рішенням законної сили відповідач може ставити питання про перегляд рішення місцевого господарського суду від 05.10.2007р. у справі №11/6398 за нововиявленими обставинами.

Постанова господарського суду Хмельницької області від 16.01.2008р. у справі №6/751-НА2-а-26/07 (якою скасовано рішення 5 сесії Теофіпольської районної ради від 22.09.2006р. №9/5-2006 "Про внесення змін до орендних ставок за користування нерухомим майном комунальної власності територіальних громад Теофіпольського району" в частині орендної ставки за користування майном територіальної громади Теофіпольського району, згідно якої для політичних партій орендну ставку встановлено в розмірі 80% від вартості майна), на яку також посилались представники відповідача в судовому засіданні, не набрала законної сили і також не може бути прийнята до уваги.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 05.10.2007р. у справі №11/6398 по своїй суті відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, оскільки оскаржуваним рішенням виселено Теофіпольську районну організацію Народної Партії з нежитлового приміщення загальною площею 16 кв.м., яке розташоване в смт.Теофіполь, Хмельницької області, вул.Леніна, 27 та передано дане приміщення Теофіпольській районній раді, тоді як в позовній заяві позивач, крім іншого, просив зобов'язанти відповідача саме звільнити займане нежитлове приміщення загальною площею 16кв.м, яке розташоване в смт.Теофіполь Хмельницької області, вул.Леніна, 27, та передати дане приміщення Теофіпольській районній раді, а не виселити Теофіпольську районну організацію Народної Партії з нежитлового приміщення. Заяви про зміну або уточнення позовних вимог в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Теофіпольської районної організації Народної партії, смт.Теофіполь Хмельницької області відмовити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 05 жовтня 2007 року у справі №11/6398 змінити, виклавши перший та другий абзаци резолютивної частини рішення в такій редакції:

"Позов Теофіпольської районної ради , смт.Теофіполь Хмельницької області про стягнення 5113,08 грн. заборгованості по орендній платі, розірвання договору оренди від 01.04.2005 року №6 та звільнення займаного приміщення задовольнити частково.

Теофіпольській районній організації Народної партії (смт. Теофіпіль, Хмельницької області вул. Леніна, 27, код 22784723) звільнити житлове приміщення загальною площею 16 кв. м, яке розташоване в в смт. Теофіпіль, Хмельницької області вул. Леніна, 27, та передати дане приміщення Теофіпольській районній раді ( смт. Теофіпіль, Хмельницької області вул. Леніна, 27, код 04060565).

В решті рішення залишити без змін."

3. Справу №11/6398 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий - суддя:

судді::

Віддруковано 4прим.:

-----------------------------------

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд