ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.11.08 р.                     Справа № 19/134

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі судового засідання Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: без участі представника

від відповідача: без участі представника

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” в особі Філії Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” у місті Києві, м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал”, м.Костянтинівка Донецької області

про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 224 615,53 грн.

Акціонерно-комерційний банк “Золоті ворота” в особі Філії Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” у місті Києві, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал”, м.Костянтинівка Донецької області про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 277 926,13 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору № 13/06 на кредитну лінію (відновлювальну) від 17.02.06р. з врахуванням договорів про зміни, відповідно до якого, відповідачу надано кредит у сумі 300 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23% річних.

Заявою від 17.10.08 р. № 14/2193 позивач зменшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал” заборгованість за кредитом у сумі 224 615,53 грн., в тому числі: 205 171,23 грн. простроченого кредиту, 6 287,70 грн. прострочених процентів за користування кредитом, 12 913,74 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 243,36 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Відповідно ст. 22 Господарського процесуального Кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи приписи ст. 22 Господарського процесуального Кодексу України, заява позивача прийнята до матеріалів справи.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал”, в судові засідання жодного разу не з”явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; ухвал суду не виконав, відзив та витребувані ухвалами суду матеріали не надіслав; тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

На запит суду, державним реєстратором управління державної реєстрації Донецької міської ради наданий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, згідно якого, станом на 07.10.2008 р. в державному реєстрі зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал”, яке розташоване за адресою: 85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Інтернаціональна, б. 411; дата державної реєстрації 09.12.2004 р.

У позовній заяві позивач просив, в порядку ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, про накладення арешту на грошові кошти та майно ТОВ “Торгово-промисловий дім “Кристал” в межах суми позову, у зв`язку з тим, що неприйняття вказаних заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Позивач не навів обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову, тому клопотання судом задоволено не було.

Розгляд справи неодноразово відкладався в зв’язку з неявкою відповідача.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представника позивача, Господарським судом,

В с т а н о в л е н о.

17.02.2006р. між Акціонерно-комерційним банком “Золоті ворота” в особі Філії Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” у місті Києві, м.Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал”, м.Костянтинівка Донецької області було укладено договір № 13/06 на кредитну лінію (відновлювальну), за умовами п. 1.1. якого банк зобов”язався надати позичальнику кредит у рамках відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 300 000,00 грн., а позичальник зобов”язався повернути кредит у строк 15 лютого 2007 р. та сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 23% річних на зазначених у договорі умовах.

Банк (позивач) надає кредит на поповнення обігових коштів шляхом оплати платіжних документів з позичкового рахунку ( або шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника в філії АКБ “Золоті ворота в м. Києві ( п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, проценти є платою за користування кредитом і сплачуються за весь час користування кредитом до дня його фактичного повернення, у тому числі і після закінчення строку, на який було надано кредит.

За користування кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит, проценти сплачуються Позичальником за ставкою 35% річних ( п. 3.3. договору).

За наявності простроченої заборгованості за процентами, Позичальник у першу чергу здійснює її погашення ( п. 3.4. договору).

15.02.07р. між сторонами було укладено договір про зміни №1 до договору 13/06 від 17.02.06р. на кредитну лінію (відновлювальну), відповідно до умов якого строк користування кредитом було продовжено до 15.05.07р.

15.05.07р. між Акціонерно-комерційним банком “Золоті ворота” в особі Філії Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” у місті Києві, м.Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал”, м.Костянтинівка Донецької області було укладено договір про зміни № 2, відповідно до якого, строк користування кредитом за договором 13/06 від 17.02.06р. на кредитну лінію (відновлювальну) було продовжено до 15.10.07р. та встановлено графік погашення кредиту. Крім того, назву договору було змінено на Договір № 13/06 на кредитну лінію (не відновлювальну).

Факт отримання Товариством з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал” кредитних коштів у сумі 300 000,00грн. підтверджується листом відповідача № 123/02 від 20.02.06р. на перерахування кредитних коштів, розпорядженням бухгалтерії від 20.02.06р. на перерахування 300 000,00грн., довідкою про рух по рахунку за 20.02.2006 р.

Відповідно до наданого суду розрахунку, станом на 17.10.08 р. відповідач має заборгованість за договором №13/06 від 17.02.06р. у сумі 224 615,53 грн., в тому числі:

-          за простроченим кредитом в сумі 205 171,23 грн.;

-          за простроченими процентами в сумі 6 287,70 грн..

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Строк повернення суми кредиту за всіма платежами настав 15.10.07р., проте Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал” (позичальник) прийняті на себе зобов’язання за кредитним договором №13/06 від 17.02.06р. не виконав.

11.12.07р. Акціонерно-комерційний банк “Золоті ворота” в особі Філії Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” у місті Києві, м.Київ направив на адресу позичальника претензію № 15/2787 з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором та з роз’ясненням наслідків невиконання законних вимог банку.

У відповідь на претензію, отриману 18.12.07р., Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал” листом від 20.12.08р. повідомило Банк про те, що претензійні вимоги останнього будуть задоволені в частині сплати нарахованих відсотків у розмірі 10 838,03 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що від погашення кредитної суми у розмірі 275 671, 23 грн. він не відмовляється ті буде гасити її частками.

З огляду на матеріали справи та приписи чинного законодавства слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір № 13/06 від 17.02.2006 р. є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного Кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору(ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Відсотки за користування кредитом за своїм характером є платою і підлягають стягненню за весь час користування кредитом.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлені наслідки порушення договору позичальником, так згідно частини 1 даної статті якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконував зобов’язання за договором кредиту № 13/06 від 17.02.2006 р., порушуючи п. 1.1. договору.

Станом на 30.10.2008 р. заборгованість відповідача за кредитним договором № 13/06 від 17.02.2006 р. становить 224 615,53 грн., в тому числі:

-          за простроченим кредитом в сумі 205 171,23 грн.;

-          за простроченими нарахованими процентами в сумі 6 287,70 грн.;

Відповідно до п. 6.1.1. договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

У випадку порушення строків сплати процентів Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки ( п. 6.1.2.договору).

У випадку порушення строку повернення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки ( п. 6.1.3. договору).

У випадку порушення порядку сплати процентів, позичальник сплачує Банку штраф, у розмірі 200 грн. за кожен факт порушення ( п. 6.1.4. договору).

За несвоєчасне повернення кредиту позивачем, на підставі п.6.1.3.договору, за період з 16.06.2007 р. по 16.12.2007 р. нараховано та вимагається до сплати пені в сумі 12 913,24 грн.

За несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом позивачем, на підставі п. 6.1.2. договору, нараховано та вимагається до стягнення пені в сумі 243,36 грн.

Відповідач не надав доказів повноти та своєчасності виконання зобов”язань з повернення кредиту та зі сплати процентів за користування кредитом, тому нарахування пені є обґрунтованим, розрахування суми пені є арифметично вірним.

Відповідно до ст.258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав з перевищенням строку позовної давності в частині стягнення пені за період з 16.06.2007 по 18.09.2007 р.

За приписами ст. 267 Цивільного кодексу України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем до винесення судового рішення не подано заяву про застосування позовної давності. Отже, враховуючи приписи п.3 ст. 267 Цивільного Кодексу України, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 224615,53 грн. ( 205 171,23 грн. кредиту, 6 287,70 грн. відсотків за користування кредитом, 12 913,24 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 243,36 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом) є обґрунтованими.

Наявність заборгованості в сумі 224 615,53 грн. підтверджується матеріалами справи та не оскаржується відповідачем. Доказів, які б підтверджували виконання Товариством з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал” своїх зобов’язань перед позивачем, до матеріалів справи не долучено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на порушення позичальником зобов’язань за договором кредиту № 13/06 від 17.02.2006 р., судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з ТОВ “Торгово-промисловий дім “Кристал” м. Костянтинівка заборгованості в сумі 224615,53 грн., в тому числі: 205 171,23 грн. кредиту, 6 287,70 грн. відсотків за користування кредитом, 12 913,24 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 243,36 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” в особі Філії Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” у місті Києві, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал”, м.Костянтинівка Донецької області про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 224 615,53 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгово-промисловий дім “Кристал”, м.Костянтинівка Донецької області на користь Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” в особі Філії Акціонерно-комерційного банку “Золоті ворота” у місті Києві, м.Київ 205 171,23 грн. кредиту, 6 287,70 грн. відсотків за користування кредитом, 12 913,24 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 243,36 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 2 246,16 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Текст рішення оголошено в судовому засіданні 24.11.2008 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя