СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

26 лютого 2008 року

Справа № 2-30/3375-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача Куковського Олександра Володимировича, довіреність № 31 від 25.02.08, товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева";

відповідача: Чурочкіна Андрія Борисовича, довіреність № 2454/9/10-014 від 03.12.07, Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ловягіна Ю.Ю.) від 20.11.2007 у справі № 2-30/3375-2007А

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева"

(вул. Перекопська, 4, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, 98500)

до Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим

(вул. Леніна 22-а, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, 98500)

про скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 30.01.2007 та № /0 від 30.01.2007

ВСТАНОВИВ:

За результатами виїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2005 року по 30 вересня 2006 (акт перевірки № 54/23/16331118 від 28 січня 2007 року), податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № /0 від 30 січня 2007 року про донарахування платнику податків податкового зобов'язання по податку на прибуток у сумі 47222,85 грн. у тому числі: 27030,25 грн. - основний платіж та 20192,60 грн. - штрафні санкції;

- № /0 від 30 січня 2007 року про донарахування податкового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 12760,50 грн., у тому числі 8507,00 грн. - основний платіж та 4253,50 грн. штрафні санкції.

На думку податкового органу, результатами перевірки були виявлені порушення вимог підпунктів 4.1.1 та 4.1.6 пункту 4.1 статті 4; підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11, підпункту 8.1.2 пункту 8.2 статті 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", оскільки підприємством не було включено до складу валових доходів суми безоплатно наданих послуг

- у 2005 році - на 24945,14 грн.;

- за 9 місяців 2006 - на 19 368,25 грн. на користь дитячого оздоровчого табору "Каскад", а саме: за безоплатне надання у користування земельної ділянки; у порушення вимог вищеназваного Закону, позивачем завищені суми амортизаційних відрахувань:

за 2005 рік на 123571,83 грн.;

за 9 місяців 2006 року на суму 88502,16 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач - Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим донарахував податок на прибуток саме за порушення компенсації земельного податку:

- за 9 місяців 2006 року у сумі 19 368, 27 грн. донараховано податку у сумі 4 842,00 грн.;

- за зменшення амортизації за 9 місяців 2006 року на 88502,16 грн. донараховано 22126,00 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 листопада 2007 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався нормами Земельного Кодексу України, Законом України "Про плату за землю" та виходив з того, що плата за землю здійснюється у вигляді земельного податку або орендної плати, а платниками є власники землі чи землекористувачі, проте, дитячий оздоровчий табір "Каскад" не є землевласником або землекористувачем на підставі договору оренди землі.

Діюче законодавство України, на думку суду першої інстанції, не відносить на нового власника нерухомого майна обов'язок компенсувати продавцю витрати по здійсненню земельних платежів.

Господарський суд Автономної Республіки Крим визнав безпідставними доводи податкового органу про завищення позивачем суми амортизацій, оскільки позивачем здійснювалась індексація основних фондів згідно діючому законодавству України, а амортизація основних фондів нараховувалась, виходячи із нової, проіндексованої суми, що є правомірним.

Стосовно донарахування податкового зобов'язання по податку на додану вартість, то згідно висновків місцевого господарського суду, податковий орган безпідставно донарахував позивачу дане податкове зобов'язання, оскільки господарські угоди про компенсацію дитячим оздоровчим табором "Каскад" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева" земельного податку не мали місце, то у позивача також не виникає податкове зобов'язання по податку на додану вартість за даними компенсаціями.

Задовольняючи позовні вимоги, господарським судом Автономної Республіки Крим прийняті до уваги висновки експерта № 52/07 від 22 червня 2007.

Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим оскаржує судове рішення у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального права.

На думку податкового органу, позивач у порушенні вимог підпунктів 4.1.1 та 4.1.6 пункту 4.1 статті 4; підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не відніс до складу валових доходів суми безоплатно наданих послуг землекористування дитячого оздоровчого табору "Каскад".

Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим вказує також на порушення позивачем вимог підпункту 8.6.1. пункту 8.6 статті 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", оскільки на думку відповідача збільшена вартість майна у зв'язку з індексацією не підлягає амортизації.

Податковий орган вважає, що безоплатно надані послуги землекористування , відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість" є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Доводи відповідача мотивовані іншими підставами, які не мають значення для розгляду справи.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу вважає також, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено рішенням суду першої інстанції, доводи податкового органу про те, що не компенсовані дитячим оздоровчим табором "Каскад" витрати за землекористування на користь позивача підлягають включенню до валового доходу товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева", є безпідставними, оскільки відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", безоплатно надані товари (роботи, послуги) включаються до складу валових доходів платника податків, отримавшого дані доходи, а не надавшого їх.

Діюче законодавство України, регулююче земельні правовідносини не передбачає умов компенсації витрат землекористування.

Таким чином, доводи відповідача про те, що дитячий оздоровчий табір "Каскад" повинен був компенсувати позивачу витрати землекористування, а позивач некомпенсовані витрати повинен віднести до складу валового доходу - є нікчемними.

За вищеназваних обставин, визначаються також нікчемними доводи відповідача про заниження позивачем податкового зобов'язання по податку на додану вартість за некомпенсовані витрати землекористування.

Некомпенсовані витрати, відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість", на який посилається податковий орган, не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість та не можуть порождати податкові зобов'язання.

Судова колегія погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про право платника податків на амортизаційні відрахування від індексованої вартості майна, а не початкової, без врахування здійсненної індексації.

При таких обставинах, судова колегія не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги на скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 195, 196, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.11.2007 у справі № 2-30/3375-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз’яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      Н.П. Горошко

В.М. Плут