Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.08 Справа № 243/12-05

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ткаченка Б.О. (доповідач по справі),

суддів: Лобань О.І.

суддів: Федорчук Р. В

.

секретар судового засідання Рустам’ян Е.А.

за участю представників:

від прокуратури: Матвієць В.В. - прокурор

від позивача: Петров О.Г. – дов. № б/н від 26.09.07р., представник

від відповідача: Музика Н.В. –дов. № 2350 від 31.07.06р., представник

Заріцький В.В.- дов. №9574 від 20.09.07р., представник

Сіренко О.С. –дов. №9587 від 20.09.07р., представник

за участю експерта Пирожнікової Т.Л. –дов. № 258 від 31.12.03р.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Миронівському районі в Київській області на постанову господарського суду Київської області від 15.05.06р.

у справі №243/12-05 (суддя Писана Т.О.)

за участю прокуратури Київської області

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Соммас»

до Державної податкової інспекції у Миронівському районі в Київській

області

про визнання рішення недійсним

встановив:

Відкрите акціонерне товариство «Соммас»звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Миронівському районі в Київській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 29.04.05р.

Постановою господарського суду Київської області від 15.05.06р. по справі №243/12-05 позов задоволено повністю та стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 3,40 грн. судового збору та 7834,20 грн. вартості за проведення дослідження судово-бухгалтерської експертизи.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Державна податкова інспекція у Миронівському районі в Київській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову місцевого господарського суду та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

На думку відповідача, постанова місцевого господарського суду є помилковою та такою, що суперечить ст. 11.21 Закону України «Про податок на додану вартість»та п. 6 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молока та м’яса в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №805 від 12.05.99р.

Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою від 26.06.06р. по справі №243/12-05 відкрито апеляційне провадження, проведено за ухвалою від 03.07.06р. необхідні підготовчі дії та ухвалою від 06.07.06р. закінчено підготовку та призначено справу до апеляційного розгляду.

Розпорядженням Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду Стахурського М.Ф. від 28.07.06р. у зв’язку з виробничою необхідністю склад колегії суддів змінено: головуючий суддя –Корсакова Г.В., судді –Ільєнок Т.В., Мельник С.М.

Згідно повідомлення №05/1-1247вих від 01.09.2006р. та відповідно до ст.ст. 60,61 КАС України прокуратура Київської області з метою захисту інтересів держави в особі Державної податкової інспекції у Миронівському районі в Київській області вступила у справу.

Розпорядженням Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду Стахурського М.Ф. від 26.09.06р. у зв’язку з виробничою необхідністю склад колегії суддів змінено: головуючий суддя –Корсакова Г.В., судді –Ільєнок Т.В., Ткаченко Б.О.

Розпорядженням В.о. Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду Сибіги О.М. від 07.11.06р. у зв’язку з виробничою необхідністю склад колегії суддів змінено: головуючий суддя –Корсакова Г.В., судді –Ільєнок Т.В., Мельник С.М.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.11.06р. провадження у справі було зупинено в зв’язку з призначенням комісійної судової економічної експертизи.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.11.07р. провадження у справі №243/12-05 було поновлено.

Розпорядженням В.о. Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду Сибіги О.М. від 28.11.07р. у зв’язку з тривалим перебуванням судді Корсакової Г.В. на лікарняному склад колегії суддів змінено: головуючий суддя –Ткаченко Б.О., судді –Лобань О.І., Федорчук Р.В.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги відповідача.

Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги своєї апеляційної скарги.

Експерт в судовому засіданні надав пояснення з приводу поставлених питань.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора та експерта, судова колегія апеляційного суду виходить із наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем була проведена планова комплексна документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства Відкритим акціонерним товариством «Соммас»за період з 01.10.2003р. по 31.12.2004р., про що складений відповідний акт №314/231/20594929 від 29.04.2005р. (т.1 а.с. 5-47).

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п.п. 12.1.2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 11 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток за 2004р. на суму 22800 грн.;

- п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 11.21 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість за 2004р. на суму 1278307 грн.;

- п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 11.21 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого завищено податок на додану вартість за 2004р. на суму 4751 грн.;

- п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 11.21 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого збільшено від’ємне значення чистої суми податкових зобов’язань по податку на додану вартість за 2004р. на суму 10737 грн.

Зокрема актом перевірки виявлено, що при визначенні податкових зобов'язань з реалізації готової продукції звітного періоду залишки готової продукції, яка залишилась на кінець звітного період не реалізованою і була виготовлена із сировини, придбаної як у сільськогосподарських товаровиробників так і в інших підприємств, на початок та кінець звітного періоду в розрахунку не враховані, крім листопада та грудня місяців 2004р., при розподілі податкового зобов'язання з реалізації за листопад та грудень місяці 2004р. застосовано питому вагу серпня, вересня та жовтня місяця 2004р., що призвело до викривлення показників звітності з ПДВ - збільшення податкового зобов'язання по спецдекларацїї, яке до бюджету не сплачується, та, відповідно, зниження податкового зобов'язання бюджетної декларації.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 29.04.2005р., яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 1913263,10 грн., в т.ч. 1278307 грн. основного платежу та 634956,10 грн. штрафних (фінансових) санкцій (т. 1 а.с. 9).

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Київської області від 15.05.06р. має бути скасована з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість»об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів (робіт, послуг) на митній території України.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем була проведена планова комплексна документальна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства Відкритим акціонерним товариством «Соммас»за період з 01.10.2003р. по 31.12.2004р., про що складений відповідний акт №314/231/20594929 від 29.04.2005р. (т.1 а.с. 5-47).

В перевіряємий період основними видами діяльності ВАТ «Соммас»є: виробництво молочних продуктів, посередництво в торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною, напівфабрикатами тощо.

З акту перевірки вбачається, що товариство займалося придбанням молока і молочних продуктів (сироватки, молочного згущеного концентрату), переробкою сировини шляхом сушіння у готову продукцію (сухе незбиране молоко, сироватку суху, пущений молочний концентрат сухий), продажем готової продукції. На основі свіжого незбираного молока, в тому числі придбаного у сільгоспвиробників, підприємством вироблялася наступна продукція: сухе незбиране молоко (СНМ), сухе незбиране молоко із згущеним концентратом, сухе незбиране молоко і відвійками, некондиційне сухе незбиране молоко, некондиційне сухе незбиране молоко із згущеним концентратом, некондиційне сухе незбиране молоко з відвійками. При визначенні податкових зобов'язань з реалізації готової продукції звітного періоду залишки готової продукції, яка залишилась на кінець звітного період не реалізованою і була виготовлена із сировини, придбаної як у сільськогосподарських товаровиробників так і в інших підприємств, на початок та кінець звітного періоду в розрахунку не враховані, крім листопада та грудня місяців 2004р., при розподілі податкового зобов'язання з реалізації за листопад та грудень місяці 2004р. застосовано питому вагу серпня, вересня та жовтня місяця 2004р., що призвело до викривлення показників звітності з ПДВ - збільшення податкового зобов'язання по спецдекларацїї, яке до бюджету не сплачується, та, відповідно, зниження податкового зобов'язання бюджетної декларації.

Відповідно до п. 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі»№805 від 12.05.99р. визначено, що цей Порядок встановлює механізм нарахування та виплат дотацій на період з 1 січня 1999р. до 1 січня 2005р. переробними підприємствами сільськогосподарським товаровиробникам усіх форм власності і господарювання, включаючи особисті селянські господарства, за реалізовані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі. Нарахування і виплата дотацій проводиться переробними підприємствами всіх форм власності, які мають власні переробні потужності. Цей Порядок не поширюється на операції з реалізації молока, молочної продукції, м'яса та м'ясопродуктів, виготовлених переробними підприємствами з імпортованої сировини та із сировини, закупленої не в живій вазі і не власного виробництва сільськогосподарського товаровиробника, з продажу імпортованої сировини, з продажу молока і м'яса в живій вазі посередниками та переробки сировини на давальницьких умовах.

Відповідно до п. 6 Порядку переробні підприємства за результатами діяльності за кожний звітний (податковий) період ведуть окремий податковий і бухгалтерський облік молока, молочної продукції, м'яса, м'ясопродуктів, виготовлених з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, та окремий облік іншої продукції. За результатами окремого обліку продукції, виготовленої з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, переробні підприємства відповідно до вимог Закону України "Про податок на додану вартість" визначають суми податкових зобов'язань та податкового кредиту, які виникають у зв'язку з переробкою та продажем такої продукції, і складають окрему податкову декларацію, яка разом з декларацією щодо іншої діяльності подається до органу державної податкової служби за місцем реєстрації переробного підприємства як платника податку на додану вартість у порядку і в строки, визначені цим Законом, з урахуванням нормативно-правових актів Державної податкової адміністрації.

Таким чином, переробні підприємства за результатами звітного періоду складають дві податкові декларації по податку на додану вартість, а саме: декларацію по ПДВ по податкових зобов'язаннях та податковому кредиту, які виникають у зв'язку з переробкою та продажем продукції, виготовленої з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, а також декларацію по ПДВ по іншій діяльності.

В п. 7 відповідного Порядку зазначено, що переробні підприємства щомісяця складають розрахунок нарахування сум дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продаж переробним підприємствам молока та м'яса в живій вазі згідно з додатком 2 за фактичними даними про обсяги закупленого молока та м'яса в живій вазі і надходження на окремий рахунок сум податку на додану вартість. На підставі цього розрахунку переробними підприємствами проводиться остаточне перерахування платіжними дорученнями сум дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за здані молоко та м'ясо в живій вазі за звітний період. Не перераховані на окремі рахунки сільськогосподарських товаровиробників суми дотацій вважаються такими, що використовуються не за цільовим призначенням.

Судом встановлено, що позивач за перевіряємий період не складав попередній розрахунок. Дотація сільськогосподарським товаровиробникам виплачувалась в розмірі 20 відсотків від вартості зданого молока разом з виплатою коштів за здане молоко. Перерахування сум дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за результатами звітного періоду (місяця) не проводилося і кошти окремо не доплачувалися.

В п. 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.99р. №246 передбачено, що для всіх одиниць бухгалтерського обліку запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, застосовується тільки один метод.

В п.20 цього Положення визначено, що оцінка запасів за методом ФІФО (собівартості перших за часом надходження запасів) базується на припущенні, що запаси використовуються у тій послідовності, у якій вони надходили на підприємство (відображені в бухгалтерському обліку), тобто запаси, які першими відпускаються у виробництво (продаж та інше вибуття), оцінюються за собівартістю перших за часом надходження запасів.

Позивачем за кожний звітний (податковий) період, який відповідає місяцю, зроблено розрахунки для визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту для включення до декларації з податку на додану вартість, розрахунки за якою проводяться з бюджетом та до окремої декларації, розрахунки за якою проводяться з сільськогосподарськими товаровиробниками для виплати їм дотацій.

Для визначення витрат, сум податкових зобов'язань та податкового кредиту ВАТ «Соммас»розраховано питому вагу, яка дорівнює частці закупленого у звітному періоді за нульовою ставкою молока в загальному обсязі молока, придбаного у всіх категорій постачальників. Закуплена сировина у звітному періоді була використана у цьому ж звітному періоді для виготовлення готової продукції. Готова продукція у звітному періоді повністю не реалізовувалась, рахувалась на залишках по рахунку 26 "Готова продукція". При визначенні податкових зобов'язань з реалізації готової продукції звітного періоду залишки готової продукції, яка залишалася на кінець звітного періоду не реалізованою і була виготовлена із сировини, придбаної як у сільськогосподарських товаровиробників так і в інших підприємств (посередників, які не є сільськогосподарськими товаровиробниками), на початок та на кінець звітного періоду в розрахунку не враховані, що призвело до викривлення показників звітності з податку на додану вартість, а саме: збільшення податкового зобов’язання по спецдекларації, яке до бюджету не сплачується, та заниження податкового зобов'язання бюджетної декларації.

Даний факт також підтверджується і протоколами допитів свідків від 04.05.2007р., зокрема, допитів колишнього головного бухгалтера ВАТ «Соммас»Кліннікової І.М. та заступника головного бухгалтера Натягач С.О. (в матеріалах справи).

Тобто, позивачем в період з березня по червень 2004 року закуплене молоко у сільськогосподарських товаровиробників із ставкою податку на додану вартість 0% і у інших підприємств (ВАТ "Канівський маслосирзавод" та ВАТ "Світловодський маслосиркомбінат") зі ставкою ПДВ 20%. Питома вага закупленого у сільськогосподарських товаровиробників молока з 0% в загальному обсязі закупок в цей період складає від 17,2% до 34,8% відповідно. Податок на додану вартість з вартості придбаного молока у інших підприємств було віднесено до податкового кредиту податкової декларації, за якою проводяться розрахунки з бюджетом. Виготовлена продукція у періоді з березня по червень 2004 року була реалізована не повністю, частина її рахувалася на залишках по рахунку 26 "Готова продукція", що призвело до виникнення від’ємного значення податку на додану вартість по бюджетній декларації.

Апеляційним господарським судом встановлено, що в період з липня по жовтень 2004 року товариством закуплено молоко у сільськогосподарських товаровиробників з питомою вагою в загальному обсязі закупок від 94,5% до 98,8%. В цей період проводилась реалізація готової продукції, яка була виготовлена в попередніх періодах. В цей же період при розподілі реалізації готової продукції для визначення податкового зобов'язання, яке не підлягає сплаті до бюджету, а направляється для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам, підприємством було застосовано питому вагу, яка склалася у періоді з липня по жовтень 2004 року (в цьому періоді було закуплено молоко сільськогосподарських товаровиробників з більшою питомою вагою), а фактично було реалізовано залишки готової продукції, яка була виготовлена у періоді з березня по червень 2004 року.

Позивач у грудні та листопаді 2004 року не проводив закупку молока, а реалізовував залишки готової продукції, при цьому при розподілі реалізації для визначення податкового зобов'язання, яке не підлягає сплаті до бюджету, а направляється для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам, було застосовано питому вагу, яка склалася у періоді з липня по жовтень 2004 року.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що неправильне застосування питомої ваги та розподілу реалізованої готової продукції для визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість призвело до викривлення показників звітності з податку на додану вартість, а саме: збільшення податкового зобов’язання по спецдекларації, яке до бюджету не сплачується, та заниження податкового зобов'язання бюджетної декларації. По декларації з податку на додану вартість, за якою проводяться розрахунки з бюджетом, рахується від’ємне значення як за даними бухгалтерського обліку ВАТ «Соммас»так і за даними картки особового рахунку товариства в ДПІ у Миронівському районі в Київській області.

З огляду на вищевикладене та оскільки станом на 31.12.04р. готова продукція вже була реалізована, апеляційний господарський суд погоджується з висновками відповідача про те, що податок на додану вартість від вартості реалізованої готової продукції, яка була виготовлена із сировини, закупленої у інших підприємств зі ставкою ПДВ 20% (податок на додану вартість із вартості закупленої сировини було віднесено до податкового кредиту бюджетної декларації), необхідно було включити до податкових зобов’язань бюджетної декларації.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що через неправильне застосування норм п. 6 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі позивачем було порушено вимоги п.11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" і як наслідок необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КАС України висновок експерта для суду не є обов'язковим.

Апеляційним господарським судом не враховується висновок комісійної судово-економічної експертизи № 793 від 31.08.2007р. (в матеріалах справи) та консультаційний висновок №428/429 від 06.02.2007р. спеціаліста-економіста Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з питання, викладеного у листі ДПА в Київській області (в матеріалах справи), оскільки відповідні дослідження проводились з приводу правомірності донарахування по одному і тому ж акту перевірки та за один і той же період, але містять суттєві розбіжності в методах дослідження та відповідних висновках.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасована.

Керуючись ст. ст. 94, 198, 202, 205, 207 КАС України Київський міжобласний апеляційний господарський суд

постановив:

1.          Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Миронівському районі в Київській області на постанову господарського суду Київської області від 15.05.06р. по справі №243/12-05 задовольнити.

2.          Постанову господарського суду Київської області від 15.05.06р. по справі №243/12-05 скасувати.

3.          Прийняти нову постанову, якою у позові відмовити повністю.

4.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Соммас»(08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Калова, 124, р/р 3980 в АБ «Фінанси та кредит», м. Київ, МФО 300131, ) в доход Державного бюджету України 1,70 грн. судових витрат за розгляд апеляційної скарги.

Видачу виконавчого документу доручити господарському суду Київської

області.

5.          Справу №243/12-05 повернути до господарського суду Київської області.

6.          Постанова апеляційного господарського суду, відповідно до ст. 254 КАС України, набирає чинності з моменту її проголошення.

7.          Постанова апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:           Ткаченко Б.О.                                          Судді:            Лобань О.І.

Судді:            Федорчук Р. В