ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.02.08                                                                                           Справа № 3/212-3695

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Паращич Л.В.

розглянув матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач-цукор», м. Бучач, вих. № 409-юр від 09.11.2007 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року про забезпечення позову

у справі № 3/212-3695, суддя Турецький І.М.,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром», м. Бучач Тернопільської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач-цукор», м. Бучач Тернопільської області

про стягнення боргу,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучач-цукор», м. Бучач Тернопільської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром», м. Бучач Тернопільської області

про визнання недійсними правочинів,

за участю представників

від позивача за первісним позовом: Микитюк В.М. - юрист;

від відповідача за первісним позовом: Кудінова Т.І. –представник.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року у справі № 3/212-3695 вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах України на суму 1 742 960 грн. 07 коп. та майно, що належать Товаристу з обмеженою відповідальністю «Бучач-цукор».

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач за первісним позовом - ТОВ «Бучач-цукор», звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року про вжиття заходів до забезпечення позову скасувати, мотивуючи свої доводи тим, зокрема, що оскаржувана ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: відсутній мотивований висновок суду про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивач за первісним позовом –ТОВ «Бучачагрохлібпром» у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечив, просить оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому.

30 січня 2008 року в судовому засіданні, за згодою представників сторін, оголошувалась перерва до 04.02.2008 року.

В даному судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені, відповідно, в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв‘язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв‘язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обов‘язок доказування та надання доказів, відповідно до ст. 33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосується позивача за первісним позовом, що мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він пропонував вжити заходи до забезпечення позову.

Позивач за первісним позовом у заяві про забезпечення позову (а.с. 32, том УІІ) в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов‘язання по оплаті поставлених цукрових буряків та наданих послуг із перевезення цукрових буряків в пункт поставки, та станом на день подання позову не виконує взятих на себе зобов‘язань зі сплати коштів за укладеними договорами, в зв‘язку з чим унеможливлює повноцінну фінансово-господарську діяльність позивача та створює ймовірну загрозу невиконання в подальшому рішення суду по справі.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, виходячи з предмету позову, дійшов правомірного висновку про доцільність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Бучач-цукор»на суму позову –1 742 960 грн. 07 коп. грн.

Однак, судове рішення в частині накладення арешту, окрім на грошові кошти ТОВ «Бучач-цукор»на суму позову в розмірі 1 742 960 грн. 07 коп. грн., на майно ТОВ «Бучач-цукор», судова колегія вважає неправомірним, оскільки ст. 67 ГПК України передбачає право суду забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

За таких обставин, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає скасуванню в частині накладення арешту на майно ТОВ «Бучач-цукор».

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України,

Львівський апеляційний осподарський суд, П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу задоволити частково.

2.          Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 25.10.2007 року у справі № 3/212-3695 в частині вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно ТОВ «Бучач-цукор»–скасувати. В решті ухвалу залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Повний текст постанови оформлено та підписано 29.02. 2008р.

Головуючий суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.