ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

29.01.08                                                                                           Справа № 2/164-2199

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області від 12.12.2007 р. № 14/2357

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 29.11.2007 р.

за скаргою ВАТ “Укртелеком” в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Тернопільської дирекції ВАТ “Укртелеком” на дії Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області

у справі № 2/164-2199

за позовом ВАТ “Укртелеком” в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Тернопільської дирекції ВАТ “Укртелеком”, м.Тернопіль

до УМВС України в Тернопільській області, м.Тернопіль

про стягнення 827 058, 45 грн. заборгованості за надані послуги зв”язку

За участю представників:

від боржника –не з”явився;

від стягувача – не з”явився;

від ДВС - не з”явився

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.11.2007 р. у справі № 2/164-2199 (суддя Колубаєва В.О.) скаргу ВАТ “Укртелеком” в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Тернопільської дирекції ВАТ “Укртелеком” задоволено, визнано постанову від 02.11.2007 р. ВП № 5189947 про відмову у відкритті виконавчого провадження недійсною, виконавче провадження по наказу Господарського суду Тернопільської області № 2/164-2199 від 25.07.2006 р. відновлено.

ВДВС з даною ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що виконавчі документи ДВС виконуються в повному обсязі, а не в частині; спірна постанова прийнята у відповідності до п.5 ч.1 ст.26 Закону України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999 р. № 606-ХІУ з наступними змінами та доповненнями (далі –Закон № 606-ХІУ) та роз”яснення Міністерства юстиції України від 11.09.2001 р. № 27551, згідно з якими в разі відстрочки та розстрочки виконання рішення останнє підлягає примусовому виконанню лише після закінчення строку, на який надано відстрочку чи розстрочку.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 29.11.2007 р. у справі № 2/164-2199 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області - без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний термін звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо) (п.п.1.1-1.2 Роз”яснення Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України” від 12.09.1996 р. N 02-5/333 з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.26 Закону № 606-ХІУ однією з підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження є випадок, коли не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 07.07.2006 р. у справі № 2/164-2199 виконання рішення по стягненню суми 793 940, 18 грн. розстрочено (а не відстрочено) наступним чином:

264 646, 73 грн. –до 07.07.2007 р.,

264 646, 73 грн. –до 07.07.2008 р.,

264 646, 73 грн. –до 07.07.2009 р.

Таким чином, станом на дату направлення стягувачем наказу на виконання, тобто на 31.10.2007 р., рішення по стягненню суми в частині 264 646, 73 грн. підлягає примусовому виконанню, оскільки встановлений господарським судом термін –07.07.2007 р. –вже минув.

Проте державний виконавець при винесенні постанови від 02.11.2007 р. ВП № 5189947 про відмову у відкритті виконавчого провадження керувався не нормами Закону № 606-ХІУ, у порядку якого виконується судове рішення (ст.115 ГПК України), а роз”ясненнями Міністерства юстиції України від 11.09.2001 р. № 27551.

На думку колегії суддів, ДВС, помилково трактуючи вищеназване роз”яснення Мінюсту, фактично підміняє розстрочку відстрочкою.

Враховуючи наведене, з 07.07.2007 р. у державного виконавця не було жодних правових підстав відмовляти стягувачеві у відкритті виконавчого провадження. Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оспорювана постанова прийнята Підрозділом примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області всупереч вимог чинного законодавства України та поза межами визначеної законом компетенції.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Тернопільської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 29.11.2007 р. у справі № 2/164-2199 залишити без змін, а апеляційну скаргу Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин