ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2008 Справа№ 21/182-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Лозовському К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Дубенчук М.В., юрисконсульт, довіреність № 1 від 01.09.08;

від відповідача – не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 54);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства "Каннінг", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.08р. у справі № 21/182-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрбакалія", м. Коростень Житомирської області

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства "Каннінг", м. Дніпропетровськ

про стягнення 45130,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 02.12.2008 року, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Укрбакалія”, м. Коростень Житомирської області звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства “Каннінг”, м. Дніпропетровськ про стягнення 43750,0 грн. боргу, 1380,82 грн. пені.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2008 року по справі № 21/182-08 (суддя Алмазова І.В.) позов задоволено частково в частині 43750,0 грн. боргу в зв”язку з тим, що відповідачем не здійснена поставка товару, та відмовлено рішенням в задоволенні стягнення пені в зв”язку з тим, що за умовами договору сторонами встановлено строк відвантаження товару протягом одного банківського дня з моменту зарахування коштів на банківський рахунок постачальника, а доказів в підтвердження дати зарахування спірних коштів на банківський рахунок постачальника позивачем не надані.

Не погодившись із рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю “Каннінг” подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на наступне.

На виконання пункту 3.3 договору покупець не тільки не здійснив приймання товару, але й навіть не подав заявку на його отримання, письмової відмови щодо прийняття товару відповідач не надав.

Передати товар покупцю відповідач ніяким чином не відмовлявся, ніяких доказів щодо цього позивачем до матеріалів справи подано не було.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Укрбакалія” вважає доводи скаржника безпідставними, просить залишити рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29.08.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Укрбакалія” та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства „Каннінг” був укладений договір № 29/08/1-ПР, відповідно умов якого зобов’язання відповідача полягали у передачі у власність покупця (позивача) товару, а покупця –в прийнятті товару та своєчасно виконувати його оплату на умовах даного договору. Датою передачі товару є дата, вказана у видатковій накладній (п.3.2.). Оплата здійснюється на умовах передоплати шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця з подальшим відвантаженням товару протягом 1 банківського дня з моменту зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п.5.1.).

На виконання умов договору та відповідно рахунку-фактури № СФ-0000057 від 18.06.2008 року позивач перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 63750,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями № 380 та № 15 від 18.06.2008 року (а.с.15, 16), що не оспорюється відповідачем. Відповідач поставку товару не виконав, повернув кошти у сумі 20000,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1255 від 11.07.2008 року і на час звернення позивача до суду відповідачем не здійснена поставка товару на суму 43750,00 грн.

Доказів знаходження продукції на складі відповідача суду не надано.

В силу статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. На час проведення судового засідання відповідач доказів здійснення поставки товару на спірну суму, або проведення розрахунків з позивачем не надав.

Згідно пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивачем 02.07.2008 року вручена відповідачу претензія про повернення передоплати, у сумі 63750,0 грн., у зв”язку з невиконанням відповідачем пункту 5.1 договору, відповідно до якого останній зобов”язувався поставити товар протягом одного банківського дня після надходження коштів.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу підтверджені та підлягали задоволенню у сумі 43750,00 грн., оскільки 02.07.2008 року відповідач надав позивачу розписку про повернення позивачу 63750,0 грн. передоплати, що виконане ним частково у сумі 20000,0 грн.

За пунктом 4.2. даного договору кожна із сторін за кожен день прострочки виконання своїх зобов’язань по поставці або оплаті продукції сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за весь час такої прострочки, а також незалежно від сплачених штрафних санкцій, компенсує люби прямі або непрямі збитки, викликані такою прострочкою. Для покупця пеня нараховується від суми прострочки платежу, для зобов”язань виконати дії –від вартості продукції, що підлягає поставці і позивач вимагає стягнення пені за період з 20.06.2008 року по 06.08.2008 року, що не підлягає задоволенню, оскільки за умовами договору сторонами встановлено строк відвантаження товару протягом одного банківського дня з моменту зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (відповідача) і згідно платіжних доручень від 18.06.2008 року № 308 та № 52 позивачем кошти перераховані через банки платника, відповідно, Житомирське РУ Приватбанку м.Житомир та Житомирське відділення "Райфайзен Банк Аваль" м.Житомир з зазначенням банку одержувача ДН ФВАТ "Інпромбанк" і докази в підтвердження дати зарахування спірних коштів на банківський рахунок постачальника (відповідача) позивачем не надані.

Також слід зазначити, що сторони не передбачили умовами договору стягнення пені, у разі вимоги повернення передоплати.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про часткове задоволення позову у сумі основного боргу. Підстави для скасування рішення, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2008 року по справі № 21/182-08 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.М.Виноградник

Суддя О.В.Джихур