КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

28.01.08 р.                                                                                                    № 5/610

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                       Шевченко В. Ю.

Судді :

Ільєнок Т.В.

Мельник С. М.

секретар судового засідання Гонтар О.В.,

В судове засідання з’явились представники сторін

від позивача:

Лагойко Л.С. –голова товариства;

Лагойко С.В., дов. б/н від 20.02.2007р., представник;

від відповідача:

від третьої особи 1:

від третьої особи 2:

від третьої особи 3:

від третьої особи 4:

від третьої особи 5:

від третьої особи 6:

від третьої особи 7:

Піхуля В.І., дов. №01-6/7470 від 05.10.2007р., представник;

не з’явився

не з’явився

не з’явився

не з’явився

не з’явився

не з’явився

не з’явився

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго” на рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2007 року

у справі          № 5/610 (суддя Гетя Н.Г.)

за позовом Добровільно-колективного товариства садівників-любителів „Садівник”

до           Відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго”

за участю третіх осіб

1.          Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Труд”

2.          Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Зоря”

3.          Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Металург”

4.          Садівницьке товариство „Победит”

5.          Садове товариство „Мічурінець”

6.          Садове товариство „Рассвет”

7.          Комунальне підприємство „Кременчукводоканал”

про спонукання до виконання договору,

в с т а н о в и в :

14.11.2005р. Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Садівник” звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго” про спонукання до виконання договору про постачання електричної енергії, вимоги якої неодноразово змінювалися (т.1 а.с.2-3, 47-48, т.2 а.с.60-62 та т.3 а.с.46).

Ухвалою від 28.03.2006р. місцевий суд до участі у справі залучив в якості третіх осіб: Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Труд”, Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Зоря”, Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Металург”, Садівницьке товариство „Победит”, Садове товариство „Мічурінець”, Садове товариство „Рассвет”, Комунальне підприємство „Кременчукводоканал” (т.2 а.с.49).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.07.2007р. по справі №5/610 позовні вимоги задоволені (т.4 а.с.136-138). Рішення місцевого суду мотивовано тим, що укладений сторонами договір №921 на постачання електричної енергії не розірваний у встановленому порядку, а тому є обов'язковим до виконання відповідачем.

Не погоджуючись із вказаним рішенням господарського суду Полтавської області, Відкрите акціонерне товариство „Полтаваобленерго” звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та відмовити позивачу в позові.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2007 року по справі №5/610 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (т.4 а.с.185-187).

Відповідно до розпорядження виконуючого обов’язки Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 28.11.2007р. розгляд справи здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді –Шевченка В.Ю., суддів –Ільєнок Т.В., Мельника С.М.

Під час апеляційного провадження представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав. Представники позивача заперечили проти апеляційної скарги, з підстав викладених у відзиві. Представники третіх осіб в судове засідання не з’явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 28.01.2008р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови апеляційного суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду виходить із наступних обставин.

Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Садівник” є юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності, довідкою №1305 про включення його до ЄДРПОУ (т.1 а.с.13, 14) та правонаступником Колективного товариства садівників-любителів „Садівник”, що підтверджується Статутом товариства (т.1 а.с.15-20).

Відкрите акціонерне товариство „Полтаваобленерго” здійснює постачання електричної енергії позивачу та іншим учасникам провадження через Кременчуцьку філію ВАТ „Полтаваобленерго”.

06.05.2003р. Відкритим акціонерним товариством „Полтаваобленерго” та Добровільно-колективним товариством садівників-любителів „Садівник” був укладений договір №921 на постачання електричної енергії (т.1 а.с.27-30). За умовами зазначеного договору, відповідач зобов’язався постачати позивачу електричну енергію в обсягах обумовлених додатком № 1 до договору (т.1 а.с.25), а позивач зобов’язувався сплачувати її вартість та виконувати інші обов’язки згідно з умовами цього договору. З укладанням зазначеного договору припинив дію попередній договір між Кременчуцькою філією ВАТ „Полтаваобленерго” та позивачем про постачання електричної енергії №921 від 17.02.1998р.

Електроенергія, яка постачалася ВАТ „Полтаваобленерго” садівницьким товариствам, надходила останнім через електромережу Комунального підприємства „Кременчукводоканал”, що підтверджується копією договору на використання електромереж і електрообладнання від 26.02.2002р. (т.2 а.с.20-21), іншими матеріалами справи та поясненнями представників учасників провадження.

За договором на постачання електричної енергії від 06.05.2003р. №921 фактично одержувало електроенергію не лише Добровільно-колективне товариство садівників-любителів „Садівник”, а також інші садівницькі товариства –треті особи по цій справі. Обсяги електроенергії, які постачалися відповідачем по зазначеному договору, охоплювали потреби як безпосередньо позивача, так і інших садівницьких товариств. По відношенню до позивача інші садівницькі товариства одержувачі електроенергії, за текстом договору № 921, виступали як субсопоживачі.

Відповідач, посилаючись на зміни до законодавства зокрема, на п.2 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України №928 від 22.08.2002р. “Про внесення змін та доповнень до “Правил користування електричною енергією”, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №903/7191 від 14.11.2002р., відповідно до якого постачальники електричної енергії та субспоживачі повинні укласти прямі договори про постачання електроенергії, почав наполягати на укладенні з кожним садівницьким товариством окремого договору на постачання електричної енергії.

Зазначені прямі договори на постачання електричної енергії були укладені ВАТ „Полтаваобленерго” в особі Кременчуцької філії з садівницькими товариствами-третіми особами по справі (т.4 а.с.1-65). У вказаних договорах сторони передбачили обсяг електроенергії, необхідний для постачання кожному з відповідних товариств.

Узгодити з позивачем обсяги електроенергії необхідної безпосередньо для діяльності товариства „Садівник” сторони не змогли. Позивач не підтвердив, що надав відповідачу докази наявності у нього повноважень діяти від імені інших садівницьких товариств в питанні подальшого постачання ним електроенергії в рамках договору №921 від 06.05.2003р., а також балансової належності йому електролінії ЛЕП-6кВ по якій відбувається постачання.

Вказана обставина не спростовується учасниками провадження та підтверджується наступним листуванням з позивачем: листи №76-02/493 від 25.03.2004р. (т.1 а.с.90), №76-02/1056 від 21.06.2004р. (т.1 а.с.91), №82-02/359 від 28.02.2005р. (т.1 а.с.92), №82-02/437 від 15.03.2005р. (т.1 а.с.93), №03-50/1275 від 18.05.2005р. (т.1 а.с.94).

За результатами цього листування, Кременчуцькою філією ВАТ „Полтаваобленерго” надіслано лист вих.№76-02/1574 від 06.10.2004р., яким позивача повідомлено про те, що в зв’язку з ненаданням документів, які б підтверджували право власності або право користування електролінією ЛЕП 6кВ, договір від 06.05.2003р. розривається з 01.01.2005р. (т.1 а.с.69).

ДКТСЛ „Садівник” вважає що порушені його право на одержання обсягів електроенергії, вказаних в договорі №921 від 06.05.2003р., та звернулося до суду з позовом про спонукання ВАТ „Полтаваобленерго” до його виконання.

На час прийняття місцевим судом оскарженого рішення від 24.07.2007 року позивач в 2005 р. та в 2006 р. фактично одержав від відповідача електричну енергію в обсягах визначених договором №921 від 06.05.2003р., що підтверджується матеріалами справи та поясненнями представників учасників провадження.

Дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників учасників провадження, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2007р. у справі №5/610 має бути скасоване з наступних підстав.

Частини 1 та 2 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Частини 1 та 2 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” №575/97-ВР від 16.10.1997р. передбачають, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов’язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до п.п.5.1 п.5 Правил користування електричною енергією, затвердженими Національною комісією регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. зареєстрованих в Міністерстві Юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442, з наступними змінами і доповненнями, далі –Правила, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Відповідно до п.9.4 укладеного сторонами договору на постачання електричної енергії №921 від 06.05.2003р., термін його дії визначений з дня його підписання до 31.12.2003р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною сторін не буде письмово заявлено при припинення його дії або перегляд його умов.

Місцевий суд прийшов до висновку, що лист відповідача вих.№76-02/1574 від 06.10.2004р., є повідомленням про одностороннє розірвання договору, що суперечить ст.651 ЦК України, згідно з якою зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

З огляду на зазначену обставину та те, що спірний договір від 06.05.2003р. не передбачає порядок розірвання договору в односторонньому порядку, господарський суд Полтавської області дійшов висновку що висунуті ДКТСЛ „Садівник” вимоги підлягають задоволенню.

Судова колегія апеляційного суду вважає, що неможливість розірвання договору всупереч діючому законодавству, на що звернув увагу місцевий суд, не є достатньою підставою для задоволення саме тих вимог які висунув позивач.

Відповідно до позовної заяви ДКТСЛ „Садівник” стверджував що його право порушене в зв’язку з заміною працівниками Кременчуцької філії ВАТ „Полтаваобленерго” лічильників електроенергії. На захист вказаного права позивач висунув вимогу про “спонукання ВАТ „Полтаваобленерго” до постачання ДКТСЛ „Садівник” в 2005 році електроенергії в обсягах постачання відповідно до додатку №1 до договору№921 від 06.05.2003р., стосовно обсягів постачання на 2005р.” (т.1 а.с.2-3).

Тобто, позивач наполягає не на припиненні дій, якими, як він стверджує, порушене його право та на відновленні становища яке існувало до порушення, а на спонуканні відповідача здійснювати постачання електроенергії у певних обсягах.

З огляду на зазначене, судова колегія апеляційного суду вважає, що позивач сформулював позовні вимоги і обрав спосіб захисту не у відповідності із тим порушенням прав на припущенні якого він наполягає.

Згідно з уточненнями до позовної заяви від 07.02.2005р., позивач просить “в зв’язку з початком 2006р., спонукати до виконання умов договору №921 та додатку №1 в частині обсягів постачання електроенергії перенести на 2006р.” (т.1 а.с.47-48). У вказаних уточненнях взагалі відсутнє посилання на порушення прав та підставу позову, оскільки 2006 рік почався явно не з вини відповідача.

В остаточній редакції позовних вимог від 27.11.2006р. позивач просить “перенести обсяги постачання електричної енергії з 2005р., 2006р. на 2007р. та примусово зобов’язати відповідача виконати обов’язки в натурі спонукавши відповідача виконати умови договору №921 від 06.05.2003р.” (т.3 а.с.46).

Таким чином, остаточні вимоги які висунув ДКТСЛ „Садівник” та розглянув суд фактично обґрунтовуються не припущенням відповідачем конкретних порушень, а спливом календарного року.

Господарський суд Полтавської області відповідною ухвалою не запропонував позивачу деталізувати позовні вимоги, а розглянув їх у поданій редакції. Крім цього, місцевий суд без будь-якого обґрунтування в описовій та мотивувальних частинах рішення і без посилання на п.2 ч.1 ст. 83 ГПК України, текстуально вийшов за межі сформульованих позивачем вимог.

В резолютивній частині рішення, місцевий суд вирішив, зокрема, „в силу п.4 умов договору №921 від 06.05.2003р. та додатку до нього спонукати відповідача виконати умови п.5 зазначеного договору стосовно врегулювання енергопостачання”.

Пункт 4 договору №921 від 06.05.2003р. передбачає положення про відповідальність сторін договору, а пункт 5 договору №921 від 06.05.2003р. передбачає порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності і містить п’ять підпунктів, що передбачають здійснення різних юридично значимих дій.

Місцевий суд в оскарженому рішенні не зазначив відповідно до якого саме підпункту п.4 та п.5 необхідно спонукати відповідача вчинити врегулювання енергопостачання.

Крім того, з урахуванням доповнень до позовних вимог від 27.11.2006р. (т.3 а.с.46) позивач взагалі не посилається на п.4 та п.5 договору №921 від 06.05.2003р., а господарський суд Полтавської області застосував їх із власної ініціативи.

Внаслідок невідповідності оскарженого рішення вимогам процесуального законодавства відбулося невірне вирішення господарського спору.

Оскаржене рішення місцевого суду не ґрунтується на нормах матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.06.2004р. між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода про внесення змін до договору від 06.05.2003р. (т.1 а.с.35), що підтверджує наявність між сторонами по справі згоди про продовження дії вказаного договору на 2004 рік.

В справі також наявне листування, яке свідчить про дії сторін по узгодженню обсягів постачання позивачу електричної енергії в 2005 році, зокрема лист Кременчуцької філії ВАТ „Полтаваобленерго” вих.№82-06-3/200 від 03.02.2005р. (т.1 а.с.24-25) та лист-відповідь позивача від 18.02.2005р. (т.1 а.с.26).

Питання про подальшу дію договору №921 від 06.05.2003р., та про обсяги електроенергії які мають поставлятися по цьому договору, має вирішуватися відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до абз.1 п.п.4.2 п.4 Правил, відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором.

Згідно п.п.5.1 п.5 договору №921 від 06.05.2003р., для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік позивач не пізніше 1 грудня поточного року повинен надавати Кременчуцькій філії ВАТ „Полтаваобленерго” відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (т.1 а.с.28 зворот).

Абзац 6 п.п.4.2 п.4 Правил користування електричною енергією передбачає, що узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Тобто і Правилами користування електричною енергією, і договором №921 від 06.05.2003р. передбачений порядок визначення та узгодження величин споживання електричної енергії та потужності, який повинні виконувати обидві сторони договору.

Ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного провадження, позивач не надав доказів надсилання зазначених в п.п.4.2 п.4 Правил користування електричною енергією відомостей щодо очікуваного споживання електричної енергії на 2006р. та 2007р. Докази про продовження дії договору від 06.05.2003р. на зазначені роки в матеріалах справи також відсутнє.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується що позивач не довів дотримання ним зазначеного порядку визначення та узгодження величин споживання електричної енергії та потужності ні на 2006р., ні на 2007р.

Відповідно до п.п.5.5 п.5 Правил користування електричною енергією, договірні величини споживання електричної енергії, договірні величини споживання електричної потужності (помісячно) є істотною та обов’язковою умовою для договору про постачання електричної енергії.

Відсутність визначення вказаної величини у встановлений Правилами та договором спосіб свідчить про відсутність договірних відносин між постачальником та споживачем електроенергії та виключає можливість її постачання.

Рішення місцевого суду постановлене без врахування вказаної обставини.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.104 ГПК України підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального

Виходячи із наведеного, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго” підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2007р. має бути скасоване повністю.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Таким чином, апеляційний суд переглядає обґрунтованість позову відповідно до вимог сформульованих позивачем в остаточній редакції позову.

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки в редакції сформульованій позивачем вимога не відповідає характеру порушення, на вчиненні якого наполягає позивач, і не має наслідком відновлення відповідного права, а також в зв'язку з недоведеністю позивачем виконання ним порядку узгодження обсягів споживання електричної енергії на 2007 рік у спосіб передбачений законодавством та договором на постачання електричної енергії №921 від 06.05.2003р.

З огляду на викладене по справі приймається нове рішення, яким в позові відмовляється повністю. Позивач не позбавлений права в подальшому визначити з відповідачем обсяги постачання електричної енергії у встановлений законодавством спосіб.

Відповідно ст.68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Ухвалами від 20.12.2005р., 22.02.2006р. та 07.03.2006р. місцевий суд вжив заходи про забезпечення позову шляхом зобов’язання ВАТ „Полтаваобленерго” в особі Кременчуцької філії ВАТ „Полтаваобленерго” здійснювати постачання електроенергії Добровільно-колективному товариству садівників-любителів „Садівник” (т.1 а.с.46, 125,130).

Спірним рішенням місцевого суду від 24.07.2007 року зазначені ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову не скасовані. Враховуючи зазначене, заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою місцевого суду від 20.12.2005р. з урахуванням ухвал від 22.02.2006р. та 07.03.2006р. підлягають скасуванню.

Відповідно ст.ст.44, 49 ГПК України, судові витрати підлягають стягненню з Добровільно-колективного товариства садівників-любителів „Садівник” на користь Відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго” за подачу апеляційної скарги в сумі 42,50 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 68, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго” задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2007 року у справі №5/610 скасувати повністю та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

3. Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.12.2005р., з урахуванням ухвал від 22.02.2006р. та від 07.03.2006р., підлягають скасуванню.

4. Стягнути з Добровільно-колективного товариства садівників-любителів „Садівник”(27503, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. В.Бойка, б.2-а, кв.93) на користь Відкритого акціонерного товариства „Полтаваобленерго” (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ) - 42,50 грн. витрат на сплату державного мита.

5. За умови надання доказів виконання рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2007 року по справі - видати зворотній наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Полтавської області.

6.Справу №5/610 повернути до господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                                       Шевченко В. Ю.

Судді :

Ільєнок Т.В.

Мельник С. М.