ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.10.08р.

Справа
№ 1/220-08

За
позовом Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1, м. Калуш Івано-Франківська область

до
Фізичної особи -підприємцяОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

про стягнення 45 096 грн. 50 коп.

Суддя  Рудь І.А.

Представники:

від
позивача -ОСОБА_3., довір.№5 від 02.08.08р.

від
відповідача -не з'явився

Суть
спору:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до господарського суду
з позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи -підприємцяОСОБА_2 (надалі
- відповідач) заборгованість за надані послуги перевезення у розмірі 45 096
грн. 50 коп., з урахуванням штрафних санкцій відповідно до умов договору
№307-ПЄ від 25.02.08р. та транспортної заявки №256 від 25.02.08р.

Представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач
проти позовних вимог заперечує. У відзиві на позовну заяву вказує на те, що на
момент виконання перевезення між відповідачем та позивачем не було укладено
жодного договору та контракту, на які останній посилається в позовній заяві, а
було лише попередньо узгоджено умови договору перед його укладанням.
Транспортна заявка №256 від 25.02.08р. взагалі була укладена 25.03.08р., про що
свідчать відбитки факсимільного апарату, тобто після затримки транспортного
засобу позивача на митному кордоні. Тому відповідач вважає, що укладення
договору не відбулося взагалі, а як наслідок відсутні договірні зобов'язання та
відповідальність.

У
судовому засіданні 05.08.08р. господарським судом задоволене усне клопотання
представника відповідача про зміну прізвища відповідача, у зв'язку із
реєстрацією шлюбу:ОСОБА_2. на ОСОБА_2, та перереєстрацією в державному реєстрі
юридичних та фізичних осіб.

22.09.2008р.
до господарського суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог,
відповідно до якої останній просить стягнути з відповідача заборгованість за
договором у розмірі 79 739 грн. 50 коп., з яких: 6 565 грн. 00 коп. -оплата
послуг з перевезення вантажу, 73 174 грн. 50 коп. -штрафні санкції, згідно із
товарно транспортною накладною № 256 від 25.02.08р.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача
надійшло клопотання про неможливість участі у призначеному судовому засіданні.

Враховуючи
закінчення встановленого законом строку розгляду справи; повідомлення судом
належним чином відповідача про час та місце судового засідання у справі, що
підтверджується наявними у справі доказами; достатність матеріалів справи для
винесення рішення у справі; можливість уповноваження відповідачем іншого
представника для представлення інтересів в суді, господарський суд вважає за
необхідне клопотання відповідача відхилити та розглянути справу за відсутності
представника відповідача.

В
порядку ст. 85 ГПК України за згодою представника позивача у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.08р.
між фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 (Експедитор) та фізичною особою
-підприємцемОСОБА_1 (Перевізник) було укладено договір № 307-ПЄ (далі -
Договір), згідно умов якого відповідач, діючи від свого імені, на замовлення і
за рахунок коштів третьої сторони - замовника, притягує позивача для
перевезення вантажів автомобілями в міських, міжміських та міжнародних
сполученнях, позивач перевозить заявлені відповідачем вантажі, а останній
оплачує надані послуги з перевезення із коштів замовника на узгоджених умовах
даного договору.

Згідно
п. 2.1 Договору відповідач не пізніше, ніж за 48 годин до початку перевезення
надає позивачу факсом, електронною поштою чи іншим засобом зв'язку транспортну
заявку, завірену підписами і печатками відповідача, яка є невід'ємною частиною
даної угоди.

На
підставі наведених умов Договору, відповідачем надано транспортну заявку №256
від 25.02.08р., яка узгоджена та прийнята позивачем з умовами міжнародного
перевезення харчових добавок до йогуртів (надалі - вантаж) за маршрутом м.
Мінськ (Білорусь) -м. Дніпропетровськ (Україна), та виділено автомобіль Сканія
- д.н. НОМЕР_1, причіп - д.н.НОМЕР_2 та водія.

За
умовами транспортної заявки №256 від 25.02.08р. вартість послуг з міжнародного
перевезення вантажу становить 6 565 грн. 00 коп.

Також,
за кожну добу понаднормативного простою автомобіля з вини замовника  сплачується штраф в розмірі 353 грн. 50 коп.,
який нараховується перевізнику починаючи з 29.02.08р.

Позивач
вказує на те, що перевезення вантажу не було виконано, відповідно до умов
вказаної транспортної заявки за вини замовника (відповідача).

Відповідно
до пояснень позивача, завантажений автомобіль 29.02.08р. на митному переході
„Виступовичи” пройшов Білоруську митницю і зайшов на нейтральну частину
кордону, а Житомирська митниця автомобіль не пропустила, оформлення вантажу не
здійснила, з причин відсутності попереднього повідомлення від власника вантажу
ТОВ „Сардонікс”.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно
умов ст.929 Цивільного кодексу України за договором транспортного
експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок
другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених
договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором
транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора
організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним
експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або
від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і
одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Відповідно
до ч.1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право
на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за
перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно
ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства, а приписами ст. 14 ЦК України вказано, що
цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Як
вбачається з матеріалів справи, на підтвердження позовних вимог, позивачем
надано Договір та транспортну заявку №256 від 25.02.2008 року.

Відповідно
до даної заявки, позивачем надано автомобіль Сканія - д.н. НОМЕР_1, причіп -
д.н.НОМЕР_2 та водія для перевезення вантажу по маршруту:  м. Мінськ (Білорусь) -м. Дніпропетровськ (Україна);
дата та час завантаження 27.02.08р.; вантажовідправник ВАТ „Агропродторг”;
пункт завантаження м. Мінськ, вул. Ф.Скоріни, 50; митний перехід „Виступовичі -
Новою Рудня”; пункт розвантаження ТОВ „Сардонікс” м. Дніпропетровськ, вул.
Автопаркова, 7.

Згідно
із міжнародною товарно-транспортною накладною за №0001731, 27.02.08р. наданий
позивачем автомобіль був завантажений і замитнений ВАТ „Агропродторг” за
адресою: м. Мінськ, вул. Скоріли, 50 (Республіка Білорусь) та пройшов митний
кордон 29.02.08р., про що у графі 18 міститься відбиток печатки Білоруської
митниці.

Докази
перетину вищевказаним автомобілем з митним оформленням вантажу Житомирської
митниці - відсутні.

Приписами
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Факт
перевезення позивачем вантажу згідно транспортної заявки № 256 від 25.02.08р.
не підтверджено, оскільки згідно цієї ж картки відмови у прийняті митної декларації
Житомирської митниці та міжнародної товарно-транспортної накладної №0001731 не
відображається, що перевезення відбулося, тому позовні вимоги в частині
стягнення вартості перевезення в сумі 6 565 грн. 00 коп. -задоволенню не
підлягають.

Позовні
вимоги в частині нарахування штрафних санкцій в зв'язку з понаднормативним
простоєм транспортного засобу перевізника, суд задовольняє в повному обсязі
відповідно до наданої позивачем заяви від 16.09.08р. про збільшення позовних
вимог в частині штрафних санкцій в розмірі 73 174 грн. 50 коп.

Доводи
позивача про понаднормативний простій автомобіля з вини відповідача,  який відповідно до Договору та транспортної
заявки №256 взяв на себе відповідальність з організації перевезення,
підтверджується належними доказами, а саме: карткою відмови у прийняті митної
декларації Житомирської митниці №101020309/2008/000151 та листом-відповіддю
Житомирської митниці № 22/4/6.29/4234.

Крім
того, згідно п. 4.3 Договору за кожну добу простою або в разі якщо загальний
час завантаження, розвантаження, митного оформлення документів перевищує 96
годин, відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 353 грн. 50 коп.

Відповідно
до транспортної заявки № 256 сторонами передбачено термін початку нарахування
за понаднормативні простої, тобто оплата починається з 29.02.08р.

Згідно
зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею
610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або
виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно
до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору.

Заперечення
відповідача щодо відсутності договірних зобов'язань з позивачем, спростовані
матеріалами справи, а саме: договором № 307-ПЄ від 25.02.08р., транспортною
заявкою №256 від 25.02.08р., претензією б/н від 08.04.08р., листом начальника
Дніпропетровської митниці.

Разом
з тим, факт укладення Договору підтверджується підписами сторін, скріпленні
печатками без зауважень та заперечень, а недійсність Договору та транспортної
заявки не оспорювалась відповідачем та не встановлена судом.

З
урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача
штрафних санкцій є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають
задоволенню у сумі 73 174 грн. 50 коп.

В
частині позовних вимог щодо стягнення оплати з послуг перевезення в
розмірі      6 565 грн. 00 коп. суд в
задоволені відмовляє за вищенаведених підстав.

Відповідно
ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати
покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На
підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з фізичної особи -підприємцяОСОБА_2 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3) на
користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_4) 73 174 грн. 50 коп. (сімдесят три тисячі сто сімдесят чотири
грн. 50 коп.) -штрафних санкцій, 731 грн. 75 коп. (сімсот триста одна
грн. 75 коп.) - державного мита, 108 грн. 28 коп. (сто вісім грн. 28
коп.) -  витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В
решті позовних вимог відмовити.

Наказ
видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя
І.А. Рудь

Рішення
підписано -04.12.2008р.