ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 р.

№ 05/1126

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Рибака В.В.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційне подання

Першого заступника прокурора Черкаської області

на постанову

від 25.05.2007

Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 05/1126 господарського суду Черкаської області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Торговий центр "Софот"

до

Державного підприємства науково-виробничого комплексу "Фотоприлад"

про

зобов’язання звільнити приміщення

за участю представників сторін:

від позивача Федоров В.А. дов. від 16.01.2008, Гамов В.М. дов. від 16.01.2008

від відповідача Глущенко О.М. дов. №18 від 20.08.07, Чернай П.С. від 16.01.08

від прокуратури Попенко О.С. посв. № 203 від 17.12.07

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007 року відкрите акціонерне товариство "Торговий центр "Софот" звернулось до господарського суду з позовом до державного підприємства науково-виробничого комплексу "Фотоприлад" про зобов’язання звільнити нежитлове приміщення яке належить на праві власності Торговому центру ВАТ "Софот" та знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 213/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 01.08.2000 року між ВАТ Торговий центр "Софот" (орендодавець) та ДП науково-виробничий комплекс "Фотоприлад" (орендар) 01.08.2000 укладено договір № 2 про оренду частини нежитлового приміщення загальною площею 183,1 кв.м., що належить на праві власності позивачу з терміном дії на 5 років, тобто строк договору закінчився 31.12.2005. 14.12.2005 на адресу відповідача направлено лист № 20 про звільнення орендованого приміщення.

Не зважаючи на закінчення терміну дії договору оренди відповідач продовжує користуватися частиною нежитлового приміщення і в добровільному порядку не звільняє останнє.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 16.03.2007 (суддя Швидкий В.А.) позов задоволено повністю.

Зобов’язано державне підприємство науково-виробничий комплекс "Фотоприлад" звільнити частину нежилого приміщення, загальною площею 183, 1 кв.м., що знаходиться в нежитловій будівлі, розташованої за адресою:м. Черкаси, вул. Благовісна, 213/2.

Задовольняючи позов, господарський суд виходив з того, що відповідач без законних підстав використовує спірні приміщення, тому підлягає примусовому виселенню.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.05.2007 (судді: Писана Т.О. –головуючий, Рудченко С.Г., Мазур Л.М.) рішення залишено без змін з тих же підстав.

В касаційному поданні Перший заступник прокурора Черкаської області просить скасувати рішення господарського суду та постанову апеляційного господарського суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду або постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2000 між відкритим акціонерним товариством "Торговий центр "Софот" (Орендодавець) та Державним підприємством науково-виробничим комплексом "Фотоприлад" (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №2, відповідно до умов якого позивач передає, а відповідач приймає в оренду нежитлове приміщення загальною площею 183,1 кв.м.

Відповідно до п. 4.1 договору сторонами визначений термін його дії - до 31.12.2005.

Як правильно встановлено судовими інстанціями, за своїм правовим змістом договір оренди є договором найму і регулюється главою 58 ЦК України.

Відповідно до ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Зі ст. 764 ЦК України вбачається, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Господарськими судами досліджено, що позивач 14.12.2005 направив відповідачу лист за вих. № 20, яким повідомив про закінчення терміну дії договору оренди та просив до 31.12.2005 розрахуватися за надані послуги та звільнити орендоване приміщення.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 785 ЦК України не звільнив займане приміщення, позивачем повторно направлялися відповідачу вимоги за вих. № 21 та № 17 від 26.12.2006 та за вих. № 4 від 13.03.2006, що підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення у цінні листи та повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Частиною першою ст. 777 ЦК України встановлене переважне право перед третіми особами наймача після закінчення дії договору найму на укладення нового договору. Необхідною умовою для реалізації наймачем цього права є виконання ним належним чином своїх обов'язків за попереднім договором, зокрема своєчасне внесення плати за користування протягом усього терміну дії.

Згідно з ч. 2 ст. 777 ЦК України наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 4.1.2 договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 01.08.2000 орендар повинен повідомити орендодавця про наміри продовжити термін дії договору за місяць до закінчення терміну оренди. Однак, відповідач звернувся з відповідним повідомленням лише за десять днів, а саме 21.12.2005р. листом № 01-10/239.

Переважне право наймача на укладення нового договору найму не означає встановлення обов'язку наймодавця укласти такий договір. Тому наймодавець не може бути зобов'язаний на укладення такого договору, якщо після закінчення договору він не має наміру знову передавати майно у найм.

Як встановлено господарськими судами, позивач у своїй відповіді від 26.12.2005р. в листі № 21 повідомив відповідача про наміри орендодавця використовувати спірне приміщення у власних цілях. Доказів, які б свідчили, що позивач передав спірне приміщення в оренду іншим особам відповідач не надав.

Враховуючи наведене, господарський суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, прийшов до правильного висновку щодо безпідставного використання відповідачем приміщення та щодо примусового виселення, у зв’язку з чим обґрунтовано задовольнив позов.

Матеріали справи свідчать про те, що судові інстанції в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно дослідили матеріали справи в їх сукупності і підставно застосували норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, прийняті судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, підстав для їх скасування не вбачається.

Посилання прокурора в касаційному подані на порушення апеляційним господарським судом та судом першої інстанції норм процесуального права, а саме вимог ст.ст. 4-7, 38, 43 ГПК України і як наслідок не застосування до спірних правовідносин ст. 777 ЦК України є непереконливим виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов’язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Прете, як встановлено судом відповідач у встановлений строк не повідомив позивача про намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, не заявлено відповідачем і такого зустрічного позову.

Наявність договору оренди № 3/07 від 04.01.2006, укладеного між ВАТ "Торговий центр "Софот" та ТОВ "Петрол Трейд" не позбавляє права Державне підприємство науково-виробничого комплексу "Фотоприлад" пред’явити до ВАТ "Торговий центр "Софот" позов про переважне право на укладення договору найму на спірне приміщення на новий строк.

Отже, доводи скаржника, викладені в касаційному подані, не спростовують правильного висновку суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Першого заступника прокурора Черкаської області залишити без задоволення, а постанову від 25.05.2007 Київського міжобласного апеляційного господарського суду та рішення від 16.03.2007 господарського суду Черкаської області у справі № 05/1126 без змін.

Головуючий                                         Н.Кочерова

Судді                                                             В.Рибак

М.Черкащенко