ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2008

Справа №2-7/14653-2007

За позовом Приватного підприємства «Пронет» (01014, м. Київ, вул. Струтинського, 6, офіс 506, ідентифікаційний код 21680978)

До відповідача Приватного підприємства «Крокелектромонтаж» (95000, м. Сімферополь, вул. Кримська, 4а, офіс 10, ідентифікаційний код 34416623)

Про стягнення 213106,80 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Купрєєв А. В., предст., дов. від 08.10.2007 р.

Від відповідача - Кулагін О. О., предст., дов. №05-10/2007р від 05.10.2007 р.

Суть справи: Приватне підприємство «Пронет» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до Приватного підприємства «Крокелектромонтаж» про стягнення 213106,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору субпідряду №04/07 Приватним підприємством «Пронет» були здійснені авансові платежі на загальну суму 300 000,00 грн., у той час як відповідачем фактично буді здійснені підрядні роботи на суму 86893,20 гр. Позивач зазначив, що оскільки підрядні роботи виконувалися дуже повільно, між сторонами була підписана додаткова угода від 03.09.2007 р. про дострокове припинення договору субпідряду, якою був передбачений обов’язок сторін провести взаємні розрахунки в тридцятиденний строк. Оскільки відповідачем не була повернута сума невикористаних грошових коштів, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Крокелектромонтаж» заборгованості у розмірі 213106,80 грн.

Ухвалою ГС АР Крим від 23.10.2007 р. з метою забезпечення позову був накладений арешт на грошові суми, що належать Приватному підприємству «Крокелектромонтаж» та знаходяться на розрахунковому рахунку у КРД ВАТ «Райффайзенбанк Аваль», МФО 324021, на загальну суму 213106,80 грн.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.12.2007 р. вищевказана ухвала суду першої інстанції була скасована, в задоволенні клопотання Приватного підприємства «Пронет» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено, а справу повернуто до Господарського суду АР Крим для розгляду спору по суті.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

22.11.2007 р. до ГС АР Крим від Приватного підприємства «Пронет» надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що посилання відповідача на взаємовиключність пунктів додаткової угоди від 03.09.2007 р. не є переконливими, оскільки вказаною угодою був передбачений кінцевий термін здійснення взаємних розрахунків між сторонами – 27.09.2007 р. Крім того, позивач також вважає хибними твердження ПП «Крокелектромонтаж» про недійсність додаткової угоди, у зв’язку з відсутністю відповідного рішення суду. Також, Приватне підприємство «Пронет» стверджує, що роботи, що вказані відповідачем в актах за серпень 2007 року, фактично виконані не були, та ПП «Крокелектромонтаж», в порушення умов п. 3.6 Договору субпідряду, не надав підрядникові копії накладних на закупівлю матеріалів, використаних при виконанні робіт і які підтверджують їх вартість. Додатково позивач звернув увагу на те, що акти виконаних робіт за серпень та акт здачі-приймання матеріалів підписані з боку відповідача директором Чадовим А. В., у той час як на момент їх підписання директором зазначеного підприємства був Мірошніков Павло Борисович.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

26.03.2007 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Лучисте» (Замовник) та Приватним підприємством «Пронет» (Підрядник) був укладений договір №44-03/2007, п. 1.1 якого передбачено, що Замовник доручає та оплачує, а Підрядник приймає на себе проведення науково-технічних робіт зі створення робочої документації жилої частини житлового комплексу: системи пожежної сигналізації, системи сповіщення про пожежу, системи охоронної сигналізації, системи пожежегасіння паркінгу в районі Севастопольського шосе в смт. Гаспра в рамках цього договору з відповідним узгодженням в МНС.

Пунктом 9.10 цього договору передбачено, що для виконання робіт за цим договором підрядник має право залучати сторонні організації.

Згідно з ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

На підставі вказаних положень між Приватним підприємством «Пронет» (Підрядник) та Приватним підприємством «Крокелектромонтаж» (Субпідрядник) був укладений договір 304/07, згідно з п. 1.1 якого підрядник доручає та оплачує, а субпідрядник зобов’язується власними силами виконати роботи зі створення мережі внутрішнього електроживлення та внутрішнього освітлення, надалі – роботи, на об’єкті: 1 черга 9у складі: жилі приміщення комплексу, сходові клітини, поповерхові коридори блоків 1, 2, 3, освітлення шахт ліфтів та критого проходу, електрощитова, приміщення зв’язку, силове електрообладнання, горище, магістралі, стояки, поверхові щити, вентиляційна камера, заземлення, блискавкозахист) жилого комплексу рекреаційного типу в районі Севастопольського шосе в смт. Гаспра, надалі – об’єкт.

В п. 2.3 Договору сторони передбачили, що ціни на обсяги матеріалів та обладнання, передбачені додатками до цього договору на момент його підписання, є твердими (фіксованими) та зміні не підлягають.

Відповідно до п. 3.1 Договору виконання робіт, поставка обладнання, передбачені статтею 1 цього договору, здійснюються в строки відповідно календарного плану (додаток №4 до цього договору).

Субпідрядник починає передбачені договором роботи за умови оплати підрядником авансу, передбаченого п. 1 графіку платежів (додаток №3) до цього договору в повному обсязі.

З наявних в матеріалах справи банківських виписок вбачається, що позивачем були перераховані Приватному підприємству «Крокелектромонтаж» грошові кошти у загальній сумі 300 000,00 грн. (а. с. 33-35).

У той же час, наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних підрядних робіт свідчать, що відповідачем були виконані роботи на суму 86893,20 грн.

Враховуючи повільність виконання відповідачем підрядних робіт, 03.09.2007 р. між сторонами у справі була підписана додаткова угода до договору №04/07, якою передбачено припинити дію договору субпідряду. Цією ж угодою було передбачено, що виконання робіт субпідрядником припиняється 27 серпня 2007 року. Сторони ж не пізніше 30 календарних днів після припинення робіт за договором та припинення дії договору проводять взаємні розрахунки, причому розрахунки проводяться за фактично виконані субпідрядником роботи станом на 27 серпня 2007 року. Додатковою угодою також передбачено, що закінчення договору – 27 серпня 2007 року, а відносно проведення взаємних розрахунків сторонами договір 04/07 діє до повного проведення сторонами взаємних розрахунків за цим договором.

Таким чином, враховуючи те, що впродовж 30-денного строку після припинення робіт за договором (тобто до 27.09.2007 р.) відповідачем не були перераховані ПП «Пронет» грошові кошти у сумі 213106,80 грн., на які не були виконані підрядні роботи, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. При цьому, майново-господарськими, згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення стосовно господарських зобов’язань міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідач не представив суду доказів виконання ним підрядних робіт на суму 213106,80 грн., у той час як відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів. Так, надані відповідачем акти прийняття виконаних підрядних робіт за серпень 2007 на суму 87014,40 грн. не можуть бути визнані судом як належні та допустимі докази у справі, позаяк вказані акти не містять підпису та печаті замовника (ПП «Пронет»), у той час як згідно з приписами ст. 3 договору №04/07 лише підписаний обома сторонами акт виконаних робіт може бути підтвердженням виконання відповідачем своїх обов’язків за договором.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в п. 3.6 договору №04/07 сторони передбачили, що разом з актом прийняття виконаних підрядних робіт та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та витрат Субпідрядник зобов’язується надати Підряднику копії накладних на закупівлю матеріалів, використаних при виконанні робіт, що підтверджують їх вартість, а також інші документи, які буде вимагати Підрядник. У той же час, вказаний обов’язок відповідачем не виконувався та разом із кошторисними документами відповідні документи на підтвердження вартості виконаних підрядних робіт позивачу не надавалися.

За тих самих обставин не може бути прийнятий судом до уваги і акт приймання-передачі матеріалів (а. с. 60), оскільки зазначений акт не містить підпису та печаті ПП «Пронет», а інших доказів передачі позивачу матеріалів ПП «Крокелектромонтаж», всупереч вимогам статей 33, 34 ГПК України, не надало.

У той же час, в матеріалах справи наявна виписка з банківського рахунку Приватного підприємства «Крокелектромонтаж» від 22.10.2007 р. (а. с. 61), з якої вбачається, що 19.10.2007 р. відповідачем була повернута Приватному підприємству «Пронет» частина невикористаної суми авансового платежу у розмірі 77621,78 грн. Судом встановлено, що цей факт не був врахований позивачем до часу звернення до суду.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Приватним підприємством «Крокелектромонтаж» не були використані за призначенням та не були повернуті грошові кошти на загальну суму 135485,02 грн. (300 000,00 грн. - 86893,20 грн. - 77621,78 грн.).

За таких обставин, саме вказана сума грошових коштів підлягає стягненню з відповідача на користь Приватного підприємства «Пронет», через що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «Крокелектромонтаж» (95000, м. Сімферополь, вул. Кримська, 4а, офіс 10, ідентифікаційний код 34416623) на користь Приватного підприємства «Пронет» (01014, м. Київ, вул. Струтинського, 6, офіс 506, ідентифікаційний код 21680978) суму заборгованості у розмірі 135485,02 грн., 1354,85 грн. державного мита та 75,02 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.