РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.08
Справа № 9/39

Суддя Ворожцов
А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ

до
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Стен», м. Луганськ

про
стягнення 570 000 грн. 00 коп.

та за
зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Стен», м.
Луганськ

до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ

про визнання
договору консигнації від 05.11.07р. недійсним

в
присутності представників:

від позивача -ОСОБА_2, дов. №
484 від 21.02.08,

від відповідача
-Горобець В.О., дов. б/н від 20.02.08.

Суть спору: позивач, СПД ОСОБА_1, звернувся з позовом про
стягнення з відповідача, ТОВ «Стен», заборгованості в розмірі 570000,0 грн. за
договором консигнації товарів № ШО-11/01 від 05.11.07р., укладеного між
позивачем та відповідачем.

Відповідач, ТОВ «Стен», відзив на позов не надав, однак
свою незгоду з позовом висловив у поданому через канцелярію суду 25.02.08р.
зустрічному позові до позивача, СПД ОСОБА_1, про визнання договору консигнації
від 05.11.07р. недійсним.

Відповідно до
ст. 60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до
позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

З урахуванням
цього, зважаючи на те, що зустрічний позов взаємно пов'язаний з первісним, суд
вважає, що зустрічна позовна заява має бути прийнятою та розглянутою в межах
однієї справи.

В обгрунтування
позову позивач виклав таке.

На підставі
спірного договору консигнації від 05.11.07р., позивач (консигнант) 09.11.07р.
підписав з відповідачем (консигнатором) специфікацію № 1 до договору на продаж
товарів, яка є невід'ємною частиною договору, та згідно з видатковою накладною
№ ШО-12/03 від 03.12.07р. поставив відповідачу товар загальною вартістю 600
000,0 грн. Відповідач отримав товар на підставі довіреності ЯОД № 435750 від
03.12.07р.

Відповідно до
умов специфікації відповідач повинен був перерахувати на рахунок позивача
грошові кошти не пізніше 14.12.07р., однак грошові зобов'язання не були
виконані в обумовлений термін, у зв'язку з чим позивач направив 15.12.07р.
претензію на суму 600 000,0 грн. 20.12.07р. позивач отримав на свій рахунок
часткову оплату за товар у розмірі 30 000,0 грн. за платіжним дорученням № 200
від 20.12.07р.

На другу
претензію від 24.12.07р. позивач відповіді не отримав, товар залишився
неоплаченим.

На день
розгляду цієї справи заборгованість відповідача складає 570 000,0 грн.

У зустрічній
позовній заяві відповідач, ТОВ «Стен», посилається на відсутність
у спірному договорі суттєвих вимог та суперечність змісту чинному
законодавству:

&Oslash; договір не містить переліку та найменування
товару,

&Oslash; договір не містить узгодженої ціни товару, що
суттєвою умовою договору,

&Oslash; недійсність спірного договору випливає з його
невідповідності ст. 203 ЦК України.

Представник
позивача у судовому засіданні в усній формі проти зустрічного позову заперечує
та вважає його необґрунтованим, посилаючись на специфікацію № 1 до договору.

Оцінивши
доводи позивача, відповідача і наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом
встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір консигнації
на продаж товарів № ШО-11/01 від 05.11.07р., за яким позивач (консигнант)
зобов'язався поставляти товари на склад відповідача (консигнатора) для їх
реалізації, а основним обов'язком відповідача було продаж цього товару.

Відповідно до
п. 1.2 спірного договору кількість, номенклатура, якість, ціна, максимальна
знижка, розмір винагороди та інші умови повинні визначатися специфікаціями та
накладними.

Судом
встановлено, що сторони підписали специфікацію № 1 до спірного договору
09.11.07р., за якою позивач зобов'язався поставити ванни в асортименті,
кількості та за ціною, зазначеними в цьому документі. Крім того, специфікація
містила інші умови щодо поставки товару.

3 грудня 2007
року за видатковою накладною № ШО-12/03 від 03.12.07р. підприємець поставив
відповідачу товар загальною вартістю 600 000,0 грн., а відповідач отримав товар
на підставі довіреності ЯОД № 435750 від 03.12.07р.

Відповідно до
умов специфікації відповідач повинен був сплатити за товар кошти протягом 10
днів з моменту його відвантаження, тобто не пізніше 14.12.07р.

Щодо
первісного позову.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а стаття 525 ЦК України
забороняє односторонню відмову від виконання зобов'язання.

Відповідно до
ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали
справи містять копії спірного консигнаційного договору зі специфікацією № 1 від
09.11.07р., видаткової накладної № ШО-12/03 від 03.12.07р. на суму 600 000,0
грн., підписаної сторонами, довіреності ЯОД № 435750 від 03.12.07р. на
отримання товару директором ТОВ «Стен», платіжного доручення № 200 від
20.12.07р., за яким  відповідачем було
сплачено 30 000,0 грн.

Умови договору
пов'язують обов'язок відповідача сплатити за отриманий товар відповідно до
специфікації № 1 протягом 10 днів з моменту його відвантаження, тобто не
пізніше 14.12.07р.

Зважаючи на
викладене та наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню у розмірі 570 000,0 грн.

Щодо
зустрічного позову.

Відповідно до
ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного
законодавства.

Відповідно до
ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є
правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У
цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до
ст. 203 ЦК України:

· зміст правочину не може суперечити актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства,

· особа, що вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності,

· волевиявлення учасника правочину має бути
вільним і відповідати його внутрішній волі,

· правочин має вчинятися у формі, встановленій
законом,

· правочин має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідач
ставить під сумнів наявність у тексті спірного договору істотних умов, таких як
перелік  та найменування товару, його
ціну, що є підставою вважати такий договір недійсним.

Суд не приймає
доводи відповідача щодо відсутності в тексті спірного договору істотних умов,
які мають бути викладені за законом, оскільки його п. 1.2 містить посилання на
специфікації та накладні, які складаються як невід'ємні частини укладеного
договору консигнації.

Оскільки
специфікацію № 1 до спірного договору від 09.11.07р. були передбачені всі
істотні умови щодо асортименту, кількості, ціни товару, строку поставки, строку
оплати, тощо, спірний договір відповідає вимогам закону.

Викладене дає
підстави суду для висновку, що спірний договір консигнації віл 05.11.07р. не
містить будь-яких положень, які б суперечили чинному законодавству України та
на підставі яких можливо було б встановити його недійсність чи факт неукладення
цієї угоди.

При подачі
позову позивачем сплачено державне мито у розмірі 6 000,0 грн. за платіжним
дорученням № 2 від 15.01.08р., необхідно було сплатити 5 700,0 грн.

На підставі ст.
49 ГПК України з відповідача стягується держмито та витрати на інформаційні
послуги.

У відповідності
зі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.  47-1, 49,
82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з
відповідача, ТОВ «Стен», 91007, м. Луганськ, вул. Лутугинська,
16, код 21813753, на користь позивача, СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
іден. код НОМЕР_1, на рахунок 1960 в ЛФ «Приватбанк», МФО 304795,
заборгованість в розмірі 570000,0 грн. за договором консигнації
товарів № ШО-11/01 від 05.11.07р., укладеного між позивачем та відповідачем та
судові витрати у розмірі 5818,0 грн., у т.ч. держмито -5700,0
грн., інформаційні витрати -118,0 грн.

3. Повернути з
державного бюджету позивачу, СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1, іден. код
НОМЕР_1, на рахунок 1960 в ЛФ «Приватбанк», МФО 304795, зайво
сплачене державне мито у розмірі 300,0 грн.

Державне
мито підлягає поверненню на підставі цього рішення, підписаного суддею та
скріпленого печаткою суду.

4. У
задоволенні зустрічного позову відмовити.

5. Судові
витрати за зустрічним позовом покласти на відповідача.

Накази видати
після набрання законної сили цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 27.02.08р.

Суддя
А.Г.Ворожцов