ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.12.07р.

Справа № А40/361-07

За позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів,

м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Прод - лайн, ЛТД», м. Дніпропетровськ

про стягнення внесків у сумі 6 801,06 грн.

Суддя Садиліна О.Є.

Секретар судового засідання Венгереш Т. В.

Представники сторін:

від позивача: Іващенко С. Г. – пров.спеціаліст ДОВ Фонду соц. захисту інвалідів, доручення №03-06/0022 від 10.01.08 р.;

від відповідача: Марченко Н. О. –представник, доручення від 25.12.07 р.;

СУТЬ СПОРУ:

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Садиліна О. Є. у судовому засіданні за участю представників сторін розглянув адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ до відповідача

товариства з обмеженою відповідальністю «Прод - лайн, ЛТД», м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості у розмірі 6 801,06 грн. за нестворені на підприємстві робочі місця для інвалідів.

27.11.07 р. до господарського суду надійшло заперечення відповідача на позов.

За згодою представників сторін у судовому засіданні 25.12.2007 р. технічна фіксація судового процесу не проводилась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників, дослідивши подані докази, господарський суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів,

м. Дніпропетровськ звернувся до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Прод - лайн, ЛТД», м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості у сумі 6 801,06 грн.

Позивачем нарахована заборгованість відповідача, відповідно до розрахунку суми позову за період 2006 рік, за нестворені робочі місця, призначені для забезпечення працевлаштування інвалідів у кількості 1 одиниці, та складає суму 6 428,57 грн., за прострочення платежу була нарахована пеня у сумі 372,49 грн.

На підставі ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»(надалі-Закон) для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих, а якщо на підприємстві праціє від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

У відповідності до п. 9 ст. 19 Закону підприємства, у тому числі підприємства громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструється у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку, не пізніше 1 лютого, подають до зазначених відділень звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою, затвердженою наказом Міністерства праці України №338 від 29.12.04 р. (форма 10-ПІ річна).

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступне:

Відповідно до Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік товариства з обмеженою відповідальністю «Прод - лайн, ЛТД», м. Дніпропетровськ (форма 10-ПІ річна):

- Середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві - 21 ос.

- Середньооблікова чисельність працювавших інвалідів –0 ос.

- Кількість робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів –1 ос.

-          Сума штрафних санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів за звітом за 2006 р. –

6 428,57 грн.

Згідно інформаційної довідки №828 від 15.05.2007 р. Амур - Нижньодніпровського районного центру зайнятості, м. Дніпропетровськ, товариство з обмеженою відповідальністю «Прод - лайн, ЛТД»() надавав звіти форми 3-ПН, в яких заявляло про потребу у працівниках-інвалідах протягом 2006 року.

Як вбачається з матеріалів справи, та інформаційної довідки Амур - Нижньодніпровського

районного центру зайнятості, м. Дніпропетровськ на підприємстві відповідача були створені робочі місця для працевлаштування інвалідів, які відповідач намагався забезпечити працевлаштуванням інвалідів протягом 2006 року.

Доказів того, що державні органи, на які покладені функції працевлаштування інвалідів, направляли на підприємство відповідача інвалідів для працевлаштування, а останній їм відмовив, суду не надано.

Таким чином, відповідач виконав свій обов’язок по створенню робочих місць для інвалідів, передбачений ст. 19 Закону, а не забезпечення нормативу по працевлаштуванню інвалідів зумовлено об’єктивними причинами, що не залежать від волевиявлення відповідача.

Таким чином, суд вважає викладені обставини достатніми для відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем з відповідача не стягуються.

Керуючись Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

- в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Згідно з оригіналом

Помічник судді Т. В. Венгереш

О. Є. Садиліна