ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.12.08 р.                     Справа № 7/200

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Е.В. Сгара

При секретарі судового засідання Х.Р. Косьміній

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Стаханівський завод феросплавів” м.Стаханов

До відповідача: Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк

Предмет спору: стягнення нестачі в розмірі 2 323, 09 грн.

За участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Манерова Ю.В. – за довір.

У судовому засіданні 19.11.200р. в порядку ст..77 ГПК України оголошено перерву до 03.12.2008р.

СУТЬ СПОРУ

ВАТ „Стаханівський завод феросплавів” м. Стаханов звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача ДП „Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення нестачі в розмірі 2 323, 09 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на залізничну накладну №50624956; комерційний акт №БИ566155/6 ввід 25.04.2008р.; рахунок-фактуру №300424 від 30.04.2008р.; претензію №02/2272 від 13.05.2008р.

Позивач зазначив, що після прибуття вагонів на станцію призначення перевіркою маси вантажу була встановлена нестача, яка підтверджена комерційним актом, та виникла у зв’язку з незбереженням залізницею вантажу під час перевезення.

Відповідач у відзиві №2022/991 від 03.11.2008р. та у судовому засіданні позов заперечив у повному обсязі, вважає, що відповідати за нестачу поставленої вугільної продукції повинен вантажовідправник.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд ВСТАНОВИВ:

25.04.2008р. на адресу позивача - Відкритого акціонерного товариства „Стаханівський завод феросплавів” у вагонах №№66726787, 64892185 надійшов вантаж –горішок коксовий за залізничною накладною №50624956, вантажовідправником якого було ЗАТ „Макіївкокс”. За даними накладної, загальна маса вантажу – 83 300 кг.

На станції призначення – Стаханов Донецької залізниці у зв’язку із виявленням навантаження у вагоні №64892185 нижче борту на 200 мм по всій площі вантажу заглиблень та порушенням маркірування, перевізником 25.04.2008р. був складений акт загальної форми №91. У зв’язку з чим на підставі абз.2 ч.1 ст. 52 Статуту залізниць України (далі –“Статут”) вантаж видавався з перевіркою його маси представниками станції Стаханов Донецької залізниці. Під час видачі вантажу була виявлена його нестача у вагоні №64892185 у розмірі 2 240 кг.

За результатами перевірки залізницею 25.04.2008р. був складений комерційний акт №БИ566155/6 ввід 25.04.2008р., згідно з яким у вагоні №64892185:

-          по документу значиться та фактично виявися вантаж – горішок коксовий;

-          по документу значиться та фактично виявилась упаковка – навалом;

-          по документу значиться вага брутто – 66 600 кг, тоді як фактично виявилась вага брутто – 64 360 кг;

-          по документу значиться та фактично виявилась тара – 21 000 кг;

-          по документу значиться вага нетто – 45 600 кг, тоді як фактично виявилась вага нетто – 43 360 кг;

-          навантаження у вагоні нерівномірне, нижче бортів на 200 мм;

-          по всій площі вантажу містяться поглиблення;

-          маркірування вантажу порушено;

-          вантажопідйомність вагону 65 тн, об’єм 70,5;

-          переважування здійснено на 130 тн електронних вагонних вагах отримувача, які приписані до залізниці, із зупиненням розчепленням вагону та перевіркою правильності показників вагів.

Таким чином, відповідно до комерційного акта № БИ566155/6, вага вагону №64892185 становить на 2 240 кг менше, ніж зазначено у залізничній накладній.

При повторному комісійному переважуванні вагону №64892185 нестача ваги 2 240 кг підтверджена.

Зазначений комерційний акт підписаний, начальником станції, двома прийомоздавальниками станції та представником одержувача.

У зв’язку з викладеним, посилаючись на втрату вантажу при здійсненні перевезення, позивач звернувся до ДП „Донецька залізниця” з претензією №02/2272 від 13.05.2008р. з вимогою сплатити вартість нестачі вугільної продукції у розмірі 2 323, 09 грн.

До теперішнього часу відповіді на зазначену вище претензію позивачем не отримано, грошові кошти зазначені у ній не сплачені (не перераховані), у зв’язку з чим ВАТ „Стаханівський завод феросплавів” просить стягнути з ДП „Донецька залізниця”, вартість нестачі вугільної продукції (з урахуванням норми недостачі - 1%), яка з урахуванням ПДВ складає 2 323, 09 грн.

Відповідно до ст. 909 Цивільного Кодексу (ЦК)України за договором перевезення перевізник зобов’язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його управомоченій на отримання вантажу особі.

Згідно ч.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про залізничний транспорт” залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст. 23 Закону України “Про залізничний транспорт” передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України “Про залізничний транспорт” обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням підтверджено комерційним актом №БИ566155/6 ввід 25.04.2008р., який міститься в матеріалах справи.

Виявлені на станції призначення розбіжності між накладною та фактичними даними при перевірці свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення вантажу. Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Сума нестачі вугільної продукції (коксовий горішок) перерахована судом з урахуванням приписів п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 862/5083, з урахуванням норми нестачі 1% (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто), складає 3 390, 72 грн., тоді як позивачем заявлено до стягнення 2 323, 09 грн., що не суперечить чинному законодавству.

Враховуючи наведене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартості за нестачу вугільної продукції (коксовий горішок) у сумі 2 323, 09 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст.909, 920, ч. 2. ст. 924 ЦК України, ст.307, 314 ГК України, ст.ст.23, 26 Закону України “Про залізничний транспорт”, ст.113, ч.2 ст.114, ст.129 Статуту залізниць України, п. 27 Правил видачі вантажів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 862/5083, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Стаханівський завод феросплавів” м.Стаханов до Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення нестачі в розмірі 2 323, 09 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька залізниця” (83000, м.Донецьк, вул..Артема, 68) на користь Відкритого акціонерного товариства „Стаханівський завод феросплавів” (94000, Луганська область, м.Стаханов, р/р 6039 ЗАТ КБ „Приватбанк” м.Дніпропетровськ, МФО 305299, ЗКПО 00186513) вартість нестачі в розмірі 2 323, 09 грн., державне мито у сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дати його прийняття.

Суддя