ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"21" січня 2008 р.

справа № 20-2/006-9/327

За позовом          відкритого акціонерного товариства „Укртранснафта" в особі

філії „Магістральні нафтопроводи „Дружба"

(79000, м. Львів, вул. Липинського, 12)

до відповідача товариства з обмеженою діяльністю „Севморверф"

(99001, м. Севастополь, вул. Героїв Севастополя, 13)

про          спонукання до виконання зобов'язань.

Суддя Рибіна С.А.

від позивача - Романів О.Б., довіреність № 278 від 26.12.2007,

Шішалов В.Л., довіреність № 31 від 14.01.2008,

Кохан О.А., довіреність № 30 від 14.01.2008;

від відповідача - Коломаченко Г.П., в.о. ген. директора, наказ № 689-п від 12.11.2007,

Приймачук Ю.М., довіреність № 45-4903 від 05.12.2007.

від третіх осіб

ДП ЦКБ “Чорноморець” - Тимошин А.Р., представник, довіреність № 8-15-126 від 11.02.2005

Сериков В.В., представник, довіреність № 8-15-127 від 11.02.2005

ДП "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України" –

Алексєєв Ю.М. , представник, довіреність б/н від 16.01.2008

Магдалінов С.П., представник, довіреність б/н від 16.01.2008

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Укртранснафта” в особі філії „Магістральні

нафтопроводи „Дружба” (далі - ВАТ “Укртранснафта”) звернулось до господарського суду

міста Севастополя з позовною заявою до товариства з обмеженою діяльністю

„Севморверф” про спонукання до виконання договірних зобов’язань по дообладнанню

пожежного судна “Південний” пр.50320 належними водовідливними засобами,

забезпечивши судну клас Регістру судноплавства України КМ ЛУЗ II П2В.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов’язань, передбачених договором № 4501081 на проектування та будівництво протипожежного судна проекту 50320 від 02.07.2001, та норми статей 526, 530, 546 Цивільного кодексу України.

Товариство з обмеженою діяльністю „Севморверф” (далі - ТОВ “Севморверф”) з позовом не погоджується і вважає, що ним договірні зобов’язання перед позивачем виконані, так як судно прийняте комісією і передане в експлуатацію відкритому акціонерному товариству “Укртранснафта”, і останнім не було заявлено про виявлені недоліки у встановлений гарантійний строк, а судну присвоєний клас КМ ЛУЗ II П2В (т. 1 арк. с. 157-158, т. 2 арк. с. 10 -11, 73-74, т. 3, арк. с. 12-15).

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 11.04.2007 позов був задоволений повністю: товариство з обмеженою відповідальністю “Севморверф” зобов’язано протягом 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили дообладнати пожежне судно “Південний” пр.50320 належними водовідливними засобами, забезпечивши судну клас Регістру судноплавства України КМ ЛУЗ II П2В, з товариства з обмеженою відповідальністю “Севморверф” стягнуто на користь відкритого акціонерного товариства “Укртранснафта” в особі філії “Магістральні нафтопроводи “Дружба” витрати по сплаті державного мита у сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.05.2007 апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю “Севморверф” задоволена, рішення господарського суду міста Севастополя від 11.04.2007 у справі 20-2/006 скасовано, у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2007 касаційна скарга відкритого акціонерного товариства „Укртранснафта" в особі філії „Магістральні нафтопроводи „Дружба" задоволена частково, постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.05.2007 та рішення господарського суду міста Севастополя від 11.04.2007 по справі № 20-2/006 скасовано, а справа повернута на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Вищим господарським судом України визначено, що при новому розгляді справи суду необхідно більш ретельніше з’ясувати вимоги позивача, заперечення відповідача, залучити до участі у справі проектанта (ДП "ЦКБ "Черноморець"), Регіональне Представництво Регістру Судноплавства України в м. Севастополі і в залежності від встановленого у відповідності з законом та обставинами справи вирішити спір.

В ході розгляду справи по суті ухвалою від 06.12.2007 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регістр судноплавства України та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство “Центральне конструкторське бюро “Чорноморець”.

Згідно ст. ст. 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам сторін роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням сторін, відповідно до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

У судовому засіданні було оголошено перерву з 16.01.2008 по 21.01.2008. Після перерви у засідання з’явилася тільки представник відповідача Коломаченко Г.П.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю “Севморверф” (Виконавець) та державним акціонерним товариством “Магістральні нафтопроводи “Дружба” (Замовник) 02 липня 2001 року укладений Договір № 4501081 на проектування та будівництво протипожежного судна проекту 50320 (т. 1 арк. с. 11-39).

Відповідно до Статуту ВАТ “Укртранснафта” правонаступником державного акціонерного товариства “Магістральні нафтопроводи “Дружба” є відкрите акціонерне товариство “Укртранснафта” (т. 1 арк. с. 78-100).

Додатковою угодою № 2 від 28.05.2002 до Договору № 4501081 від 02.07.2001 (далі - Договір) були внесені зміни, згідно з якими стороною у договорі замість ДАТ “Магістральні нафтопроводи “Дружба” є Філія “Магістральні нафтопроводи “Дружба” відкритого акціонерного товариства “Укртранснафта” (т. 2 арк.с. 84-86).

Додатковою угодою № 4 від 04.02.2003 до Договору Замовником визнане відкрите акціонерне товариство “Укртранснафта” (т. 1 арк. с. 22-23).

За умовами цієї Додаткової угоди договір діє до 31.05.2003.

Згідно пункту 1.1 Договору Виконавець прийняв на себе зобов’язання побудувати і поставити Замовнику протипожежне судно проекту 50320 згідно Технічного проекту, розробленого державним підприємством “Центральне конструкторське бюро “Чорноморець” на підставі Технічного завдання Замовника № 50320 ТЗ, затвердженого 07 липня 2001 року, яке є невід’ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а Замовник зобов’язаний прийняти судно і оплатити вартість його будівництва на умовах цього Договору.

Відповідно до Технічного завдання та Технічного проекту Судно проектується і будується за Правилами класифікації і будівництва морських суден Російського Морського Регістру Судноплавства 1999 року на клас Регістру судноплавства України КМ ЛУЗ II П2В (т.1 арк. с. 27-39).

Пунктом 7.1.10 Правил класифікації і будівництва морських суден Російського Морського Регістру Судноплавства 1999 року передбачається, що судна із знаками П1, П1В, П2, П2В у символі класу повинні мати осушувальні засоби для відкачування води із затоплених відсіків аварійних суден з подачею не менше 40-50% подачі насосів спеціальної водопожежної системи (т. 1 арк. с. 44).

Відповідно до пункту 7.1.1 Технічного завдання на розробку проекту пожежного судна 50320 ТЗ для гасіння пожеж на аварійних об’єктах на судні повинна бути передбачена система водяного і піногасіння, яка повинна обслуговуватись двома головними пожежними насосами, продуктивністю не менше 1500м3/год. кожний.

Згідно пункту 8.12.4 Технічного проекту пожежного судна, який розроблений державним підприємством “Центральне конструкторське бюро “Чорноморець” (далі –ДП “ЦКБ “Чорноморець”) та погоджений Регістром судноплавства України 11.01.2002, передбачено обладнання спеціальної водопожежної системи Судна двома головними пожежними насосами продуктивністю 1750 м3/год. кожний (т. 1 арк. с. 35).

Відповідно до пункту 8.12.4 Технічного проекту пожежного судна конструкція судна передбачає можливість надання допомоги аварійним суднам по осушенню затоплених відсіків.

По проекту пожежне судно планувалось укомплектувати шістьма переносними занурюваними електронасосами ВПЕН-100 і п’ятьма переносними ежекторами ВЕЖ-160, сумарна подача яких становила б 1400 м3/год. або 40% від подачі двох насосів спеціальної водопожежної системи Судна.

Оснащення судна цими водовідливними засобами мало забезпечувати досягнення продуктивності водовідливної системи 1400м3/год., що дозволяло присвоїти судну клас Регістру судноплавства України КМ ЛУЗ II П2В.

Пунктом 21 Програми приймально-здавальних випробувань пожежного судна проекту 50321 передбачено, що експлуатаційні випробування пожежного судна проводяться Замовником за участю заводу-будівельника із залученням через нього проектної організації, підрядних будівельних і монтажних підприємств після підписання приймальною комісією приймального акта. Експлуатаційні випробування включають також перевірку осушення відсіків аварійних об’єктів з допомогою занурюваних водовідливних ежекторів з водовідливними шлангами (т. 1 арк. с. 45-48).

Умовою пункту 3.3 Договору сторони передбачили, що проектування й будівництво Судна виконується під авторським наглядом і технічним супроводом проектанта (тобто, ДП “ЦКБ “Чорноморець”), а також під спостереженням Класифікаційного товариства Судноплавства.

Національним класифікаційним товариством відповідно до Положення про Регістр судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1998 № 814, є Регістр судноплавства України (далі - Регістр), який здійснює технічний нагляд і проводить класифікацію морських і річкових торговельних суден відповідно до статті 22 Кодексу торговельного мореплавства України і статей 26 і 29 Закону України “Про транспорт”.

Головними завданнями Регістру є, зокрема, класифікація морських і річкових суден; технічний нагляд за виконанням правил і технічних вимог підприємствами, організаціями та особами, які проектують, ведуть будівництво та роботи з переобладнання, модернізації, ремонту, експлуатації суден, суднових механізмів, пристроїв та обладнання, а також з виготовлення матеріалів і виробів для суден.

Класифікації та технічному нагляду Регістру підлягають морські судна, судна внутрішнього і змішаного (ріка - море) плавання незалежно від форм власності та відомчої належності.

Регістр згідно з укладеними з судновласниками угодами виконує функції погодження проектно-технічної документації і технічний нагляд за будівництвом, переобладнанням, модернізацією та ремонтом суден, суднових механізмів, обладнання, пристроїв, холодильних установок, контейнерів, випробуванням та виготовленням виробів і матеріалів суднового постачання тощо з оформленням відповідних документів.

За результатами швартових випробувань, якими було виявлено неможливість системи забезпечити роботу ежекторів ВЕЖ-160 у межах паспортних даних (160м3/год.) та неспроможність засобів осушення відсіків аварійних об’єктів, якими Виконавець укомплектував Судно, забезпечити продуктивність водовідливної системи 1400м3/год., що вимагається у відповідності до характеристик судна на клас Регістру судноплавства України КМ ЛУЗ II П2В, Регіональне Представництво Регістру судноплавства України неодноразово, зокрема листами № 106-212.1-14 від 19.05.2003, № 106-212.1-51 від 30.05.2003, вказувало ТОВ “Севморверф” та ДП “ЦКБ “Чорноморець” на виявлені помилки і недоліки та зобов’язувало їх після прийняття рішення Головним управлінням Регістра судноплавства України виключити із відповідної проектної, експлуатаційної та звітної документації, відомості постачання Судна ежектори ВЕЖ-160 як засоби осушення відсіків аварійних суден (т. 2 арк. с. 52-54).

Відповідно до акту огляду судна “Південний”, проведеного 10.06.2003 Регістром судноплавства України з метою встановлення його відповідності по всіх частинах вимогам Правил Регістру і міжнародних конвенцій та можливості присвоєння судну класу РУ з символом КМ ЛУЗ II П2В, з урахуванням результатів швартових і ходових випробувань встановлено, що судно за конструкцією і технічним станом, за комплектацією обладнанням і спорядженням, експлуатаційною і нормативною документацією в цілому відповідає вимогам Правил Регістру і міжнародних конвенцій і йому може бути присвоєний клас Регістру з символом КМ ЛУЗ II П2В (т. 2 арк. с. 13-14).

Однак, при огляді виявлений ряд зауважень, в тому числі і стосовно того, що судно не укомплектоване трьома занурюваними електронасосами ВПЕН-100/ІІ-ЕХ-М-5, які повинні входити до складу спецсистеми осушення відсіків аварійних суден. При цьому в акті зазначено, що електронасоси перебувають у стадії виготовлення на заводі “Молот”.

Приймальний акт пожежного судна “Південний” проекту 50320 і модернізації проекту 50320М підписаний Державною комісією по приймально-здавальних випробуваннях.

Копія цього приймального акта, яка була надана до матеріалів справи позивачем, не містить дати його підписання (т. 1 арк. с. 57-63). Однак, як позивач, так і відповідач, а також представники Регістру судноплавства України підтверджують, що акт був підписаний саме 24.06.2003, і непорозуміння з цього приводу відсутні. Відповідачем до матеріалів справи наданий такий акт із зазначенням дати підписання 24.06.2003, який і розглядається судом як доказ у справі (т. 2 арк. с. 24-30).

Згідно пояснень представників сторін у судових засіданнях спецсистеми осушення відсіків аварійних суден відносяться до спеціального пожежного обладнання.

У відповідності до п. 8.2 та 9.6 приймального акту від 24.06.2003 спеціальне пожежне обладнання відповідає специфікації та проекту, та його робота визнана комісією надійною.

Приймальна комісія за результатами випробувань зробила висновок що всі елементи пожежного судна “Південний” проекту 502320 і 50320М відповідають специфікації та проекту та судно вважається прийнятим комісією та переданим до експлуатації ВАТ “Укртранснафта”.

Відповідно до гарантійних зобов’язань ТОВ “Севморверф” зобов’язувалось поставити на судно і випробувати занурювані електронасоси ВПЕН-100/ІІ-ЕХ до 25.07.2003.

Згідно матеріалів справи дані насоси були отримані позивачем від відповідача 23.07.2003, що підтверджується актом виконаних гарантійних зобов’язань (т. 2 арк с. 122).

Листом від 01.02.2004 № 106-212.1-187 Регіональне Представництво у м. Севастополі Регістру судноплавства України знову звернуло увагу ТОВ “Севморверф” на неспроможність системи осушення затоплених відсіків забезпечити проектні показники та зобов’язання Виконавця обладнати Судно належними засобами осушення (т. 2 арк. с. 55-57).

ТОВ “Севморверф” по акту № 01 від 18.04.2006 передані на Судно 5 ежекторів ВЕЖ-160 (т. 1 арк. с. 77).

Враховуючи, що ці ежектори згідно з Переліком відступів від Правил Морського регістру судноплавства є засобами осушення відсіків аварійних суден, то названий акт є доказом виконання Виконавцем вимог договору і проектної документації.

На теперішній час система осушення затоплених відсіків аварійних суден складається із шести переносних занурюваних електронасосів ВПЕН-100 загальною продуктивністю 600 м3/год. що складає 19,55% подачі спеціальної водопожежної системи.

Позивач вважає, що відповідачем не виконані умови договору в частині відповідності збудованого судна класу П2В, тому він звернувся до суду із даним позовом.

Суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.03, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання Цивільним кодексом України чинності, тобто після 01.01.04.

Відносно до цивільних відносин, які виникли до набрання Цивільним кодексом України чинності, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов’язків, які продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідносини між сторонами виникли до 01.01.04, згідно пункту 12.5 Договору не припинені в порядку, встановленому ст. 216-223 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, у зв'язку з чим суд при розгляді спору керується Цивільним кодексом України в редакції 2003 року.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю правовою природою Договір № 4501081 на проектування та будівлю протипожежного судна проекту 50320 від 02.07.2001 є договором підряду.

Згідно частини 1 статті 837 цього Кодексу за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 857 Цивільного кодексу України встановлює, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

ТОВ “Севморверф” надані суду докази виконання зобов’язань по Договору № 4501081 на проектування та будівлю протипожежного судна проекту 50320 від 02.07.2001 в частині обладнання Судна “Південний” засобами осушення затоплених відсіків аварійних суден у відповідності до Технічного проекту та Переліку відступів від Правил Морського регістру судноплавства. Проектант ДП “ЦКБ “Чорноморець” підтверджує те, що засоби осушення відсіків аварійних суден, якими на теперішній час укомплектовано судно, передбачені проектом судна та переліком відступів від Правил Морського Регістру судноплавства. Внесення до вищезазначених документів змін у зв’язку із незабезпеченням спецсистеми осушення аварійних суден сумарної продуктивності не менше, як 1400 м3/год сторонами не проводилося.

Відповідно до пояснень Регістру судноплавства України пожежне судно “Південний” по всіх показниках, окрім комплектації його засобами осушення затоплених відсіків аварійних суден, яке побудоване і здане Виконавцем Замовнику, відповідає Технічному проекту 50320 класу КМ ЛУЗ II П2В (т. 2 арк. с. 64-66). Засобами осушення затоплених відсіків аварійних суден, які відповідали б класу судна із знаком П2В, Виконавець, тобто ТОВ “Севморверф”, пожежне судно “Південний” не укомплектував.

За таких обставин Регістром судноплавства України цей клас присвоєний Судну тимчасово, і у випадку, якщо воно не буде укомплектоване засобами осушення відсіків аварійних суден, які забезпечуватимуть необхідні для цього класу показники сумарної подачі у 1400 м3/год., клас Судна буде знижений.

При цьому представниками Регістру судноплавства України не надано обґрунтування даної позиції нормами чинного законодавства.

У судовому засіданні 16.01.2008 представниками Регістру судноплавства України з посиланням на Правила присвоєння судну класу Регістру надані усні пояснення, що видача кваліфікаційного свідоцтва означає відповідність конструкції судна вимогам Правил Регістру, присвоєння класу судна тимчасово чинним законодавством непередбачено.

З пояснень, наданих листом (вих. № 11.4-15 від 03.01.2008) та в судовому засіданні представниками третьої особи - Регістру судноплавства України –здійснення змін у комплектуванні та загальному визначенні засобів осушення відсіків можливо тільки після внесення змін до Технічного проекту пожежного судна “Південний”.

Дослідивши посилання відповідача на те, що позовні вимоги заявлені поза межами гарантійного строку, суд встановив наступне.

У відповідності до статті 859 Цивільного кодексу України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку.

Статтею 860 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Як свідчать матеріали справи, Актом від 24.06.2003 пожежне судно „Південний” будівельний № 1 проекту 50320 та модернізації за проектом 50320М було прийняте в експлуатацію (а.с. 24, том 2).

Пунктами 8.2, 9.6 Акту засвідчено, що спеціалізоване пожежне обладнання відповідає специфікації проекту. Протипожежні системи забезпечують гасіння пожежі трьома водяними лафетними стволами.

Згідно висновку приймальної комісії всі елементи пожежного судна „Південний” проекту 50320 та 50320М відповідають специфікації та проекту.

Акт підписано всіма членами комісії без будь-яких застережень. Особиста думка членів комісії по прийомо-здаточним випробуванням пожежного судна „Південний” проекту 50320 стосується невідповідності судна специфікації і проекту у частині буксирного гаку посиленням 30 тс, носового бітенгу і кранців у носі судна (а.с. 64, том 1), зауважень з інших питань до акту не додавалося.

Строк дії договору № 4501081 від 02.07.2001 закінчився 31.03.2003, виконання робіт було прийняте Замовником, пунктом 12.5 Договору встановлено, що термін дії Договору не обмежується і закінчується тільки після виконання Сторонами всіх узятих не себе гарантійних обов’язків і повного взаєморозрахунку за даним Договором, тому позивач не був позбавлений права вимагати усунення недоліків, про які ним не було заявлено під час прийняття роботи, керуючись гарантійними зобов’язаннями (т. 1 арк. с. 71), які встановлюють дванадцять місяців із дати підписання Приймального акту пожежного судна “Південний”, всього обладнання, механізмів та пристроїв, які встановлені на пожежному судні.

Посилання позивача на тимчасове присвоєння Регістром судноплавства України пожежному судну „Південний” відповідного класу не може бути прийняте до уваги, оскільки з врахуванням „Переліку відступів від правил Регістру”, який є невід’ємною частиною технічного або техноробочого проекту, судно на момент підписання державною комісією вищезазначеного акту за своїм оснащенням системами та обладнаннями визнано таким, що відповідає вимогам Правил, що пред'являються до судів зі знаком П2В у символі класу.

У відповідності д п. 2.1.2 частини 1 Правил класифікації та побудови морських суден Регістру судноплавства України присвоєння судну класу Регістру означає підтвердження Регістром відповідності конструкції судна вимогам Правил Регістру, що відносяться до неї, а його технічного стану –умовам експлуатації судна, і взяття судна під технічний нагляд на встановлений період із здійсненням усіх видів оглядів, приписаних Правилами класифікаційних оглядів суден Регістру.

Згідно п. 2.1.5 частини 1 даних Правил наявність у судна діючого класу Регістру означає, що судно перебуває під передбаченим Правилами наглядом Регістру за його технічним станом і повністю або в мірі, визнаній Регістром достатньою, відповідає тим вимогам Правил, які на нього поширюються згідно з призначенням, умовами експлуатації та символом класу судна. Наявність у судна діючого класу засвідчується наявністю на судні діючого Класифікаційного свідоцтва.

Пунктом 2.1.6 Правил встановлено підстави втрати свідоцтвом сили та призупинення дії класу та встановлений певний порядок: про призупинення дії класу судна та дії Класифікаційного свідоцтва судновласник спеціально сповіщається Регістром.

До матеріалів справи долучені докази, які підтверджують, що судновласник у липні 2003 року отримав Класифікаційне свідоцтво (т. 2, арк. с. 120-121) про присвоєння судну класу КМ ЛУЗ П2В, згідно якого клас судна підтверджений 03.08.2004, 11.12.2005, 17.10.2006.

Докази втрати даним Класифікаційним свідоцтвом сили та призупинення дії класу позивач та Регістр не мають, тому суду вони не надані.

Згідно ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватись іншими засобами доказування.

З вищевикладеного вбачається, що позивач не має та не надав суду належні та допустимі докази відступлення позивача від Технічного проекту та Переліку відступів від Правил Морського регістру судноплавства та невиконання відповідачем договірних зобов’язань за Договором № 4501081 від 02.07.2001.

На підставі вищевикладеного, суд визнає позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Укртранснафта" в особі філії „Магістральні нафтопроводи „Дружба" такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.          У задоволенні позову відмовити.

Суддя С.А. Рибіна

Розсилка:

1. позивач - ВАТ „Укртранснафта" в особі філії „Магістральні нафтопроводи „Дружба" (79000, м.Львів, вул. Липинського, 12)

2. відповідач –ТОВ „Севморверфь" (99001, м.Севастополь, вул. Героїв Севастополя, 13)

3. третя особа - Регістр судноплавства України (01000, м. Київ, вул. П.Сагайдачного, 10).

4. третя особа - ДП ЦКБ “Чорноморець” 99011, м. Севастополь, вул. В.Морська, 1

справа