ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16.01.08                                                                       Справа № 8/239

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                                                 М.Г. Слука

Суддів                                                                                                    П.Д. Скрутовський

Я.О. Юрченко

розглянувши апеляційну скаргу ДП «Бар Діоніс»ТзОВ «Говір»за № 53/12-07 від 25.12.07 р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 28.11.07 р.

у справі № 8/239

за позовом ДП «Бар Діоніс»ТзОВ «Говір», м. Калуш

до відповідач?а-1 Калуської міської ради, м. Калуш

до відповідач?а-2 Фонду комунальної власності територіальної громади м. Калуша, м. Калуш

про визнання права на продовження терміну договору оренди

11.01.08 р. на адресу Львівського апеляційного господарського суду поступила апеляційна скарга ДП «Бар Діоніс»ТзОВ «Говір»за № 53/12-07 від 25.12.07 р. на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 28.11.07 р. у справі № 8/239 з порушенням п. 3, 4 ст. 97 ГПК України, а саме:

Апеляційна скарга направлена в апеляційну інстанцію з порушенням строку на подання апеляційної скарги, передбаченого ч. 1 ст. 93 ГПК України (рішення суду першої інстанції прийнято 28.11.07 р., а апеляційна скарга подана в суд першої інстанції 28.12.07 р.). Викладене в апеляційній скарзі клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження документально не обґрунтоване.

Відповідно до ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з власної ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Як видно з апеляційної скарги, такими доказами можуть бути: конверт, в якому поступило оскаржуване рішення суду першої інстанції і довідка про знаходження позивача в ЄДРПОУ.

Однак, апелянт не надав суду апеляційної інстанції доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

Крім того, для прийняття апеляційної скарги і порушення апеляційного провадження, апелянт повинен надати суду належний доказ сплати держмита. Однак, на квитанції про сплату держмита № 92.042.1/99 відсутні підписи особи, яка прийняла платіж.

Таким чином, дана квитанція не завірена і не може бути доказом, згідно ст. 36 ГПК України.

Відповідно до п.п. 3-4 ст.97 ГПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню, як така, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження та як така, до якої не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 53, 91, 93, 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити апелянту у відновленні строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу з додатком на 8 аркушах повернути апелянту.

Залишити в матеріалах справи копію апеляційної скарги та копію квитанції № 92.042.1/99.

Матеріали справи повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий –суддя                                                                                М.Г. Слука

Суддів                                                                                                    П.Д. Скрутовський

Я.О. Юрченко