ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2008

Справа №2-15/4173-2007

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Торговий дом «Фонтан»(98400, АР Крим, м. Бахчисарай, вул.. Македонського, 1, ідентифікаційний код 30532580)

До відповідача Споживчого товариства № 2 Бахчисарайського РАЙСТ (98400, АР Крим, м. Бахчисарай, пров. Музичний, 2, ідентифікаційний код 32322937)

Про стягнення 8583,76 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Відкрите акціонерне товариство «Торговий дом «Фонтан» звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до Споживчого товариства № 2 Бахчисарайського РАЙСТ про стягнення 8583,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань щодо оплати за поставлений позивачем товар, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 8583,76 грн., що і стало приводом для звернення Відкритого акціонерного товариства «Торговий дом «Фонтан» з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 22.05.2007 р. провадження у справі було зупинено, у справі була призначена судова економічна експертиза.

Проте, 14.01.2008 р. від судового експерта надійшло повідомлення про неможливість надання експертного висновку у зв’язку з невиконанням сторонами клопотань експерта щодо надання необхідних документів для дачі експертного висновку.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 15.01.2008 р. провадження у справі було поновлено.

Відповідач явку представника у судове засідання жодного разу не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, вимоги суду не виконав, про час та місце розгляду справи був поінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

За такими обставинами, суд вважає, що матеріали справи в достатній мірі характеризують правовідносини, що склалися між сторонами, та вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ :

01.07.2000 р. між Відкритим акціонерним товариством «Торговий дом «Фонтан» (Постачальник) та Госпрозрахунковим торговельним підприємством (Замовник) був укладений договір № 28-а на поставку продукції ТОВ ТД «Фонтан». (а.с. 7-8).

Згідно до пункту 1.1 Договору предметом договору є алкогольна продукція в асортименті (товар).

Відпускна ціна на товар зазначається в накладних. (пункт 3.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору Замовник оплачує вартість партії товару згідно виставленого рахунку шляхом оплати по безготівковому розрахунку на розрахунковий рахунок Постачальника.

Строк дії Договору встановлений пунктом 9.1 Договору та становить з моменту підписання його обома сторонами до 31.12.2000 р. з можливою пролонгацією, а в частині взаєморозрахунків – до повного їх закінчення.

Позивачем Відкритим акціонерним товариством «Торговий дом «Фонтан» здійснювалися поставки товару на адресу Госпрозрахункового торговельного підприємства на загальну суму 126342,00 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними. (а.с. 50-132 Т1)

Відповідачем вказаний товар був прийнятий, про що свідчать підписи уповноваженої особи у накладних а також довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей. (а.с. 50-132 Т.1)

Також відповідачем здійснювалася часткова оплата отриманого товару, про що свідчить додані до матеріалів справи витяги по особовому рахунку позивача. (а.с. 133-152, Т.1, а.с. 1-11 Т.2)

Однак, в порушення вимог чинного законодавства відповідачем не була сплачена вартість поставленого товару в повному обсязі, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 8583,76 грн., чим самим порушені зобов’язання, що і стало приводом для звернення Відкритого акціонерного товариства «Торговий дом «Фонтан» з позовом до суду про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на договір № 28-а на поставку продукції ТОВ ТД «Фонтан» від 01.07.2000 р., оскільки у накладних відсутнє жодне посилання на зазначений договір як на підставу здійснення господарської операції.

Чинним законодавством України не передбачена обов’язкова форма договору як єдиного письмового документу.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В даному випадку вчинення правочину щодо поставки товару підтверджується підписаними обома сторонами накладними на поставку товару, та частковою оплатою відповідачем поставленого товару.

Відповідно до положень частини 1 статті 538 Цивільного кодексу України .виконання свого обов’язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов’язку, є зустрічним виконанням зобов’язання.

Так, при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту. (частина 2 статті 538)

Положеннями частини 4 статті 538 Цивільного кодексу України встановлено якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Згідно листа (а.с. 11 Т.1) Адміністрація госпрозрахункового торгового підприємства та Споживче товариство № 2 Бахчисарайського РАЙСТ повідомили, що з 01.07.2003 р. госпрозрахункове торгове підприємство припиняє свою діяльність, а всі активи та пасиви, а також зобовязання перед постачальниками приймає на себе Споживче товариство № 2. Вказаний лист підписаний обома сторонами та скріплений печатками обох сторін.

Крім того, зазначене підтверджується ще й тим, що Споживче товариство № 2 Бахчисарайського РАЙСТ здійснювало розрахунки за отриманий від позивача товар. Доказів зворотного відповідачем суду не представлено в порушення вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, судом всановлено, що позивач Відкрите акціонерне товариство «Торговий дом «Фонтан» виконав своє зустрічне зобов’язання щодо поставки товару.

Однак відповідач, в порушення норм чинного законодавства, не представив суду доказів виконання свого зустрічного зобов’язання оплати товару в повному обсязі, в той час як відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів.

Так, беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманого товару, через що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 8583,76 грн. підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Споживчого товариства № 2 Бахчисарайського РАЙСТ (98400, АР Крим, м. Бахчисарай, пров. Музичний, 2, ідентифікаційний код 32322937) на користь Відкритого акціонерного товариства «Торговий дом «Фонтан» (98400, АР Крим, м. Бахчисарай, вул.. Македонського, 1, ідентифікаційний код 30532580) 8583,76 грн. заборгованості, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.