ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.02.2008 року                                                                      Справа № 11/414пд

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Парамонової Т.Ф.

суддів          :                                        Баннової Т.М.

Семендяєвої І.В.

секретар судового засідання           Антонова І.В.

за участю представників сторін:

від позивача:                              Медведєв Д.С., дов. № 1511 від 05.09.07,

від відповідача:                              представник не прибув

розглянувши

апеляційну скаргу                              Міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  21.12.07

у справі                                        № 11/414пд (судова колегія у складі: Москаленко М.О. –головуючий суддя, Доманська М.Л., Зюбанова Н.М. - судді)

за позовом                                        Міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ

до відповідача                              Державного підприємства „Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ

про                                                  визнання договору недійсним

в с т а н о в и в :

Міське комунальне підприємство „Жилсервіс” звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до ДП „Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ про визнання договору від 06.10.06 № 1/10 по наданню послуг з опалення житлового фонду недійсним з моменту укладення з підстав відсутності у відповідача ліцензії на здійснення діяльності у сфері теплопостачання.

Заявою № 1653 від 05.10.2007 позивачем було змінено підстави позову та заявлено вимогу про визнання недійсним договору № 1/10 від 06.10.2006 як такого, що укладений за відсутності вільного волевиявлення з боку МКП „Жилсервіс”, та з підстав невідповідності цього волевиявлення внутрішній волі МКП „Жилсервіс” –заяву здано у судовому засіданні 05.10.07 /а. с. 149-150, том 1/.

МКП „Жилсервіс” після подання заяви про зміну підстав позову у тому ж судовому засіданні 05.10.07 було надано письмову заяву № 1628 від 28.09.2007 про відмову від позову.

Відмова від позову прийнята судом першої інстанції та припинено провадження у справі у частині вимог первісного позову під час подальшого розгляду справи 21.12.07.

30.11.07 відповідачем подано позовну заяву /зустрічну/ - а. с. 39-40 том 2 - з вимогою про визнання недійсним з моменту укладення договору від 06.10.2006 № 1/10 та застосування наслідків недійсності правочину – стягнення з МКП “Жилсервіс” вартості наданих послуг з опалення житлового фонду у розмірі 220 964 грн. 22 коп. Підставою визнання договору недійсним, як і у первісно заявленій вимозі /до зміни підстави позову позивачем/ вказано відсутність у Донецької залізниці в особі вагонного депо Луганськ відповідного дозволу /ліцензії/ на діяльність виробництва теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими /розподільчими/ тепловими мережами та постачання теплової енергії.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали місцевого суду від 07.12.2007 року, зустрічна позовна заява прийнята судом до розгляду.

Заявою від 21.12.2007 Донецькою залізницею в особі Вагонного депо Луганськ вимоги за зустрічним позовом були збільшені та, крім вимоги про визнання недійсним договору № 1/10 від 06.10.2006, заявлено вимогу про стягнення з МКП “Жилсервіс” вартості послуг з опалення житлового фонду у розмірі 227 794 грн. 82 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.12.07 у справі № 11/414пд провадження у справі в частині вимог первісного позову припинено. Судові витрати за первісним позовом покладені на позивача за первісним позовом. Зустрічний позов задоволено у повному обсязі. Визнано недійсним з моменту укладення договір №1/10 від 06.10.2006 про надання послуг з опалення житлового фонду, укладений між Державним підприємством “Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ та Міським комунальним підприємством „Жилсервіс”. Стягнуто з МКП „Жилсервіс” на користь ДП “Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ вартість послуг з опалення житлового фонду, наданих за договором № 1/10 від 06.10.2006, у розмірі 227794 грн. 82 коп. Стягнуто з ДП “Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ на користь МКП „Жилсервіс” 79074 грн. 16 коп. Стягнуто з МКП „Жилсервіс” на користь ДП “Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ витрати зі сплати державного мита за зустрічним позовом у розмірі 2277 грн. 95 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, МКП „Жилсервіс” звернулось до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення зустрічного позову ДП „Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ, у частині первісного позову рішення залишити без змін, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ч.2 ст.99 Господарського процесуального кодексу України).

У судове засідання 21.02.08 представник відповідача не прибув, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений (повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.02.08 № 3453432 вагонному депо Луганськ та № 3457459 –ДП „Донецька залізниця”).

Судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника вагонного депо Луганськ, оскільки ухвалою суду від 07.02.08 явка представників сторін не визнавалась обов’язковою. Крім того, розгляд справи 07.02.08. вже було відкладено за клопотанням вагонного депо Луганськ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін /представник вагонного депо Луганськ був присутній у судовому засіданні 31.01.08/, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

МКП „Жилсервіс” вважає рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з’ясуванні обставин, які мають значення для справи, недоведеності обставин, які мають значення для справи та які суд визнав встановленими.

В обґрунтування своїх доводів за апеляційною скаргою заявник посилається на те, що договір неможливо визнати недійсним з підстав відсутності ліцензії. Суд не пересвідчився, чи має відповідач ліцензію на провадження діяльності з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії.

На думку скаржника, застосування до діяльності вагонного депо Луганськ тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради № 276/1 від 31.10.06, є неможливим. Матеріалами справи не підтверджено, що вагонне депо Луганськ є виробником комунальних послуг з опалення в розумінні Закону України „Про житлово-комунальні послуги”.

Судом вирішено питання щодо прав та обов’язків підприємства, яке не приймало участь у справі, оскільки тільки Луганське МКП „Теплокомуненерго” є виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення на території м. Луганська.

До того ж заяву про збільшення зустрічних позовних вимог підписано невідомою особою, що є підставою для її повернення, що судом першої інстанції зроблено не було.

Крім того, суд у разі відмови позивачем від позову повинен був ухвалою суду припинити провадження у справі.

Судовою колегією доводи апеляційної скарги приймаються до уваги частково з огляду на наступне.

Позивачем після подання заяви про зміну підстав позову у тому ж судовому засіданні 05.10.07 було надано письмову заяву № 1628 від 28.09.2007 про відмову від позову /а .с. 1 том 2/.

Оскільки позивач відмовився від позову, судом першої інстанції необхідно було вирішити питання прийняття або неприйняття відмови від позову у судовому засіданні 05.10.07. Як вбачається з ухвали суду від 12.10.07 судом заява про відмову позивача від позову не вирішена без будь-яких обгрунтувань. При цьому судом першої інстанції не визначено, чи це порушує або може порушити права відповідача. Якщо суд першої інстанції дійшов висновку про порушення прав відповідача, він мав не приймати відмову від позову, а розглянути вимоги первісного позову по суті й винести відповідне рішення, але не зробив цього. Замість цього після відмови позивача від позову справа неодноразово відкладалась без винесення рішення стосовно первісного позову –ухвали суду від 12.10.07, 06.11.07, 07.12.07 (арк. с. 6, 34, 53, том 2).

Нарешті 30.11.07 відповідачем подано позовну заяву про визнання недійсним з моменту вчинення договору № 1/10 від 06.10.06, укладеного між Донецькою залізницею в особі Вагонного депо Луганськ та МКП „Жилсервіс”, із застосуванням наслідків, передбачених ст. 208 Цивільного кодексу України, та стягнення з МКП „Жилсервіс” вартості послуг з опалення житлового фонду у розмірі 220 964 грн. 22 коп. Позов визначений відповідачем як зустрічний. Даний позов судом першої інстанції й приймається як зустрічний.

Всупереч вимогам Господарського процесуального кодексу України, ухвала про прийняття зустрічної позовної заяви і про призначення її до розгляду разом з первісним позовом не виноситься. Про прийняття позовної заяви до розгляду вказано тільки у мотивувальній частині ухвали суду першої інстанції від 07.12.07. При цьому зазначено, що вказана зустрічна позовна заява відповідає вимогам ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

В резолютивні частині ухвали про прийняття даної позовної заяви до розгляду сумісно з первісною та про час та місце такого розгляду не вказано.

Прийняттям вказаної позовної заяви судом першої інстанції порушені норми процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 60 Господарського процесуального кодексу України подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Згідно до ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, зустрічна позовна заява подана Донецькою залізницею в особі Вагонного депо Луганськ, але підписана вона начальником Вагонного депо Луганськ Донецької залізниці Хударовим П.О. від свого імені без будь-яких посилань на те, що підпис вчинено від імені ДП „Донецька залізниця” на підставі доручення або іншого документу. Вагонне депо Луганськ, як вбачається з довідки органу статистики /а.с.73, том 1/, не має прав юридичної особи. Будь-який документ, що підтверджує повноваження начальника Вагонного депо Луганськ на підписання даної зустрічної позовної заяви в матеріалах справи відсутній. Нема на нього посилань і у тексті самої позовної заяви (а. с. 39-40, том 2).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка немає права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Якщо таку позовну заяву помилково прийнято до розгляду, то за п. 1 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду.

Крім того, згідно ч.1 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов повинен бути взаємно пов’язаний з первісним. Разом з тим, з тексту „зустрічної” позовної заяви вбачається, що вона не взаємно пов’язана з первісним позовом, а є тотожною йому, оскільки вимоги за цим позовом відповідають вимогам, заявленим за первісним позовом.

Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача, має метою захист від первісного позову, задоволення зустрічного позову виключає можливість задоволення первісного позову, вимоги за зустрічним і первісним позовом можуть зараховуватися.

Відсутність хоча б однієї з перелічених підстав має тягнути за собою повернення зустрічної позовної заяви. Проте, це не перешкоджає зверненню з відповідним позовом у загальному порядку.

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд зобов’язаний перевірити правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, в тому числі і статті 60 Господарського процесуального кодексу України, і у разі порушення усунути їх у межах своїх повноважень. Така правова позиція висловлена і Вищим господарським судом України (Інформаційний лист від 11.04.05 № 01-8/344).

Таким чином, позов ДП „Донецька залізниця” про визнання недійсним з моменту укладення договору від 06.10.2006 № 1/10 та про стягнення з МКП “Жилсервіс” вартості послуг з опалення житлового фонду у розмірі згідно заяви про збільшення позовних вимог 227 794 грн. 82 коп. слід залишити без розгляду.

Відмову позивача від позову з урахуванням зміни його підстави слід прийняти, оскільки підставою вказано укладання договору за відсутності вільного волевиявлення з боку МКП „Жилсервіс” та невідповідності цього волевиявлення внутрішній волі МКП „Жилсервіс” з посиланням на ч. 3 ст.203 Цивільного кодексу України. Визначення наявності або відсутності у сторони за угодою волевиявлення належить цій же стороні, а тому прийняття відмови позивача від позову, заявленого з цих підстав, не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

За таких обставин, доводи сторін по суті вимог первісного та зустрічного позові судовою колегією не розглядаються.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Міського комунального підприємства „Жилсервіс” підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за позовом покладаються на позивача у зв’язку з його відмовою від позову. Держмито за апеляційною скаргою покладається на відповідача. Судові витрати за позовом ДП „Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ повертаються у зв’язку з залишенням позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Декрету КМУ „Про державне мито”.

Заявником апеляційної скарги при зверненні до суду апеляційної інстанції помилково були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до п. 13 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ, затвердженого постановою КМУ від 21.12.05 № 1258, зазначені витрати повертаються у порядку, передбаченому для повернення державного мита.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 44, 47, 49, 99, 101, п. 3 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства „Жилсервіс” на рішення господарського суду Луганської області від 21.12.2007 у справі № 11/414пд задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 21.12.2007 у справі № 11/414пд скасувати.

3. Провадження у справі за позовом МКП „Жилсервіс” до ДП „Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ припинити.

4. Позов ДП „Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ до МКП „Жилсервіс” залишити без розгляду.

5. Стягнути з ДП „Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ, м. Луганськ, вул. Українська, 86, ідентифікаційний номер 01075767, на користь Міського комунального підприємства „Жилсервіс”, ідентифікаційний номер 30596974, м. Луганськ, кв. Героїв Сталінграда, 7а судові витрати по сплаті державного мита за апеляційною скаргою у розмірі 1139 грн. 00 коп.

6. Повернути Міському комунальному підприємству „Жилсервіс”, ідентифікаційний номер 30596974, кв. Героїв Сталінграда, 7а, м. Луганськ, з Державного бюджету України помилково сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за платіжним дорученням № 2021 від 27.12.07 у сумі 118 грн.

7. Повернути ДП „Донецька залізниця” в особі Вагонного депо Луганськ, м. Луганськ, вул. Українська, 86, ідентифікаційний номер 01075767 державне мито за подання зустрічного позову, сплаченого платіжними дорученнями № 3561 від 28.11.07 у сумі 2 209 грн. 64 коп., № 3804 від 21.12.07 у сумі 68 грн. 31 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплаченого платіжним дорученням № 3562 від 28.11.07, у сумі 118 грн.

8. Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Підставою для повернення витрат по сплаті державного мита за подання зустрічного позову та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу є дана постанова, скріплена гербовою печаткою суду.

Головуючий суддя                                        Т.Ф Парамонова

Суддя                                                                      Т.М. Баннова

Суддя                                                                      І.В. Семендяєва