ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.

№ 27/1

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Михайлюка М.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Українська промислова страхова компанія" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2007 року у справі № 27/1 Господарського суду Дніпропетровської області за позовом Закритого акціонерного товариства "Українська промислова страхова компанія", м. Київ, до: 1) Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія", Полтавська область, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок К", м. Дніпродзержинськ, про визнання недійсним заліку зустрічних однорідних вимог, та за зустрічним позовом Закритого акціонерного товариства "Птахофабрика "Росія", Полтавська область, до: 1) Закритого акціонерного товариства "Українська промислова страхова компанія", м. Київ, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок К", м. Дніпродзержинськ, про визнання частково припиненим зобов’язання та визнання частково виконаним рішення суду,

за участю представників:

позивача –Безсусідня Ю.В. (дов. від 20.12.2007р.);

- Варуша С.М. (дов. від 23.08.2005р.);

відповідача-1 –Горбатюк С.С. (дов. № 196 від 04.05.2007р.);

відповідача-2 –не з’явився,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2005 року позивач - ЗАТ "Українська промислова страхова компанія" пред'явив у господарському суді позов до відповідачів: - 1) ЗАТ "Птахофабрика "Росія" та 2) TOB "Крок К", про визнання недійсним заліку зустрічних однорідних вимог на суму 1 550 968 грн. 61 коп.

Вказував, що на підставі укладеного між ним та відповідачем TOB "Крок К" договору № 15 від 24 вересня 2003 року про уступку права вимоги, він набув права вимоги до відповідача ЗАТ "Птахофабрика "Росія" повернення боргу в сумі 1 674 193 грн. 01 коп. згідно укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу № 1112Р від 4 квітня 2002 року.

21 травня 2004 року між ЗАТ "Птахофабрика "Росія" та Комерційним банком "Приватбанк" був укладений договір № 1, відповідно до умов якого відповідач ЗАТ "Птахофабрика "Росія" набув права вимоги до TOB "Крок К" сплати боргу в сумі 1 550 968 грн. 61 коп. за кредитним договором № 02-189-02 від 30 жовтня 2002 року.

10 серпня 2004 року Господарським судом Полтавської області у справі № 8/232 прийнято рішення про стягнення з відповідача ЗАТ "Птахофабрика "Росія" на його користь 1 674 193 грн. 01 коп. заборгованості за договором № 1112Р від 4 грудня 2002 року.

24 листопада 2005 року відповідач ЗАТ "Птахофабрика "Росія" надіслав йому заяву про зарахування однорідних вимог на суму 1 550 968 грн. 61 коп.

Посилаючись на неправомірне зарахування зустрічних вимог у інший спосіб, ніж визначено рішенням господарського суду та невідповідність зарахування зустрічних однорідних вимог між відповідачами до ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України, позивач просив визнати залік зустрічних однорідних вимог недійсними.

Заперечуючи проти позову ЗАТ "Птахофабрика "Росія" пред'явив зустрічний позов до ЗАТ "Українська промислова страхова компанія" та TOB "Крок К" про визнання частково припиненим зобов'язання та визнання частково виконаним рішення Господарського суду Полтавської області від 10 серпня 2004 року у справі № 8/232 про стягнення ЗАТ "Птахофабрика "Росія" на користь ЗАТ "Українська промислова страхова компанія" заборгованості за договором № 1112Р від 4 грудня 2002 року в сумі 1 674 193 грн. 01 коп.

Посилаючись на відсутність передбачених законом обставин, за наявності яких зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається, позивач за зустрічним позовом просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2006 року (суддя Татарчук В.О.) первісну позовну заяву ЗАТ "Українська промислова страхова компанія" задоволено.

Постановлено визнати недійсним зарахування зустрічних однорідних вимог, проведеного між ЗАТ "Птахофабрика "Росія" та TOB "Крок К" на підставі заяви № 216 від 24 листопада 2005 року.

В означеній частині рішення мотивоване тим, що проведене зарахування зустрічних однорідних вимог у інший спосіб, ніж визначено в рішенні Господарського суду Полтавської області від 10 серпня 2004 року у справі № 8/232 суперечить положенням ст. 121 ГПК України, якою встановлено порядок зміни порядку та способу виконання рішення суду, тому вбачав підстави до визнання зарахування недійсним на підставі ч. 1,3 ст. 215 ЦК України.

Провадження у справі за зустрічним позовом припинено з підстав, що передбачені п. 1 ст. 80 ГПК України за непідвідомчістю питання про визнання частково припиненим зобов'язання та визнання частково виконаним рішення суду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 7 червня 2006 року (колегія суддів у складі: Чохи Л.В.-головуючий, Головка В.Г., Чус О.В.) рішення скасоване.

Постановлено нове рішення про задоволення зустрічного позову ЗАТ "Птахофабрика "Росія" та про визнання виконаним рішення Господарського суду Полтавської області від 10 серпня 2004 року у справі № 8/232 в частині виконання зобов'язань ЗАТ "Птахофабрика "Росія" по договору № 1112Р від 4 грудня 2002 року на суму 1 550 968 грн. 61 коп.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено за безпідставністю.

Рішення в частині задоволення позову мотивоване відповідністю проведеного між відповідачами зарахування зустрічних однорідних вимог положенням ст. 601-603 ЦК України та відсутністю обставин, що не допускають такого зарахування.

Постановою Вищого господарського суду України від 19 липня 2006 року (колегія суддів у складі: Невдашенко Л.П. –головуючий, Михайлюк М.В., Дунаєвська Н.Г.) постанову залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 21 вересня 2006 року (колегія суддів у складі: Шицького І.Б. –головуючий, Гуля В.С., Новікової Т.О.) відмовлено в перегляді постанови Вищого господарського суду України від 19 липня 2006 року.

У серпні 2007 року ЗАТ "Українська промислова страхова компанія" звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з заявою № 213 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 червня 2006 року за нововиявленими обставинами.

Правовими підставами для перегляду зазначеної постанови за нововиявленими обставинами ЗАТ "Українська промислова страхова компанія" вказав наступні обставини: - заява про залік зустрічних однорідних вимог на суму 1 550 968,61грн. від 24.11.2005р. підписана директором ЗАТ "Птахофабрика "Росія" Хміль Ю.В., але в порушення п. 8.5.4 Статуту, угода не затверджена Спостережною Радою товариства;

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2003р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Крок К" і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, отже, заява про залік зустрічних однорідних вимог на суму 1 550 968,61грн. від 24.11.2005р. направлена незаконно, так як діяв мораторій;

- 13.09.2007р. Київським міжобласним апеляційним господарським судом у справі № 8/232 за скаргою Закритого акціонерного товариства "Українська промислова страхова компанія" до Державної виконавчої служби Полтавської області про бездіяльність органу державної служби, винесено постанову, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.01.2007р. про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2007 року (колегія суддів у складі: Чохи Л.В. –головуючий, Сизько І.А., Тищик І.В.) у задоволенні заяви про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 червня 2006 року за нововиявленими обставинами відмовлено, постанову залишено без змін.

Ухвала мотивована тим, що обставини, на які посилається ЗАТ "Українська промислова страхова компанія", не є нововиявленими, оскільки були відомі заявнику, сторонам та суду при розгляді справи, та на те, що не затвердження угоди від 24.11.2005р. Спостережною Радою товариства ЗАТ "Птахофабрика "Росія" не має істотного значення для вирішення спору по суті.

У касаційній скарзі ЗАТ "Українська промислова страхова компанія", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 84, 112 ГПК України, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Ухвала суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до приписів статті 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Згідно пункту 1.2 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002 року № 04-5/563 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" (далі –Роз’яснення ВГС України) нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

До фактів, які було покладено в основу постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 червня 2006 року, не входить питання правомірності підписання директором ЗАТ "Птахофабрика "Росія" Хміль Ю.В. заяви про залік зустрічних однорідних вимог на суму 1 550 968,61грн. від 24.11.2005р., а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що не затвердження угоди від 24.11.2005р. Спостережною Радою товариства ЗАТ "Птахофабрика "Росія" не має істотного значення для вирішення спору по суті. Крім того, вказана угода ЗАТ "Птахофабрика "Росія" в установленому законом порядку не оскаржувалася.

Також суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2003р. у справі № Б15/176/03 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок К" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок К", не є нововиявленою обставиною, оскільки як вбачається з відзиву на позовну заяву (т. 3 а.с. 148) від 02.11.2004р. ЗАТ "Українська промислова страхова компанія" було відомо про її наявність.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 5 постанови від 27.02.1981 № 1 "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили", не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог норм процесуального права. Аналогічну правову позицію викладено у пункті 1.1 Роз’яснення ВГС України, відповідно до якого виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України. Згідно ж з пунктом 1.3 цього Роз'яснення не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України, господарський суд має прийняти ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала Господарського суду Полтавської області від 18.01.2007р. та постанова Київського міжобласного господарського суду від 13.09.2007р. у справі № 8/232 за скаргою Закритого акціонерного товариства "Українська промислова страхова компанія" до Державної виконавчої служби Полтавської області про бездіяльність органу державної служби, не є нововиявленими обставинами, оскільки їх не було покладено в основу оскаржуваної постанови та винесено після прийняття оскаржуваної постанови, а тому вони не є нововиявленими обставиною в розумінні ст. 112 ГПК України.

Посилання касаційної скарги на порушення судом апеляційної інстанції ст.ст. 84, 112 ГПК України не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а тому їх слід залишити поза увагою суду.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні ухвали не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113, 114 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВ И В :

1. Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Українська промислова страхова компанія" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 жовтня 2007 року у справі № 27/1 залишити без змін.

Судді: Дунаєвська Н.Г.

Михайлюк М.В.

Самусенко С.С.