ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2008 р.

№ 10/104/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЕнергоТрейд" , м. Запоріжжя

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду

від 26.10.2007р.

у справі

господарського суду Запорізької області

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Асоціація "Запоріжметалургмонтаж", м. Запоріжжя

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЕнергоТрейд", м. Запоріжжя

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя

про

усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників:

позивача: представник ліквідатора Нагіх Л.К. за дов. від 14.08.2007р. б/н,

відповідача: не з’явився,

третьої особи: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Асоціація "Запоріжметалургмонтаж" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЕнергоТрейд" про усунення перешкод у користуванні майном.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.03.2007р. у справі №10/104/07, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 26.10.2007р. з даної справи позов задоволено.

Судові рішення мотивовані обгрунтованістю позовних вимог з посиланням на ст.ст. 216, 391 Цивільного кодексу України, ст. 48 Закону України "Про власність" та докази наявні в матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та постановою у даній справі, ТОВ "УкрЕнергоТрейд" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, мотивуючи скаргу тим, що рішення та постанова винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя на касаційну скаргу, останнє просить залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Відповідач, третя особа не скористались своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, 03.02.2003р. між ТОВ "Асоціація "Запоріжметалургмонтаж" (Орендодавець) і ТОВ "Атоменергокомплект" (Орендар) був укладений договір оренди приміщення № 03/02а, згідно з п.1 якого орендодавець зобов’язується надати приміщення загальною площею 130 кв.м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 19-Б, на другому поверсі для розміщення офісу.

Приміщення передається в користування строком на 48 років. Строк дії договору встановлюється з дня підписання договору і діє до 03.02.2051р., і може бути продовжений за взаємною згодою сторін (п.5 договору).

На виконання договору, сторонами оформлений акт прийому-передачі приміщення, зазначивши, що приміщення здано для розміщення офісу.

У зв’язку зі зміною назви ТОВ "Атоменергокомплект" на ТОВ "УкрЕнергоТрейд", між сторонами 01.08.2003р. була укладена відповідна додаткова угода до договору оренди.

05.09.2006р. господарським судом Запорізької області у справі №24/349д/06 (за позовом ТОВ "Асоціація "Запоріжметалургмонтаж" до ТОВ "УкрЕнергоТрейд" про визнання недійсним договору оренди №03/02 від 03.02.2003р.) було прийнято рішення, яким визнано недійсним зазначений договір оренди приміщення, укладений між сторонами. Рішення суду набрало законної сили.

Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення (№ 62 від 19.01.2007р.) з вимогою про звільнення займаного приміщення, що знаходиться на балансі позивача. Проте, відповідач приміщення не звільнив.

Згідно зі ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідачем не надано до суду доказів повернення позивачу спірного приміщення.

Таким чином, як вірно встановлено судами відповідач незаконно перебуває в такому приміщенні і має його звільнити.

Крім того, як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, спірне приміщення перебуває в гуртожитку, розташованому на бул. Центральний, 19-Б в м. Запоріжжя, власником якого є держава.

Приміщення перебуває на балансі у позивача.

Рішенням Запорізької міської ради № 46 від 01.08.2005р. "Про надання згоди на приймання гуртожитків до комунальної власності міста" було надано згоду на прийняття до комунальної власності міста гуртожитків (у т.ч. гуртожитку, в якому знаходиться спірне приміщення), що є державною власністю та перебувають в подальшому віданні (балансі) ТОВ "Асоціація "Запоріжметалургмонтаж".

Наказом Регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області № 49 від 21.02.2006р. на ліквідатора ТОВ "Асоціація "Запоріжметалургмонтаж" покладено обов’язок зняти спірні гуртожитки з балансу підприємства і надати до Регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області оригінали або завірені копії актів приймання-передачі для передачі об’єктів до комунальної власності. Проте, на сьогоднішній день зазначений наказ залишився без виконання і об’єкти не передані до комунальної власності.

Вищевказане підтверджується змістом судових рішень господарського суду Запорізької області від 05.09.2006р. у справі №24/349д/06 і від 27.12.2006р. у справі №24/430/06.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності з ч.5 ст.48 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, довічного успадковуваного володіння або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором.

За таких обставин, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог колегія суддів визнає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення господарським судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваних судових актів, які відповідають чинному законодавству України і обставинам справи, а отже і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 26.10.2007р. у справі № 10/104/07 залишити без змін.

Головуючий суддя           В.С. Божок

Судді: Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко