КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙН
ИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2008

№ 42/468
Київський апеляційний гос
подарський суд у складі коле
гії суддів:
головуючого: Кондес
Л.О.
суддів: Михальсько
ї Ю.Б.
при секретарі:
За участю представникі
в:
від позивача: Рад
зівіло Т.О. довіреність № 07/59
94 від 27.09.2007 р.
від відповідача: Кіщу
к Т.В. довіреність № 00-2482 від 11.0
2.2008 р.

розглянувши у відкрито
му судовому засіданні апеляц
ійну скаргу Житлово-будівель
ного кооперативу "Чайка"
на рішення Господарськ
ого суду м.Києва від 27.11.2007
у справі № 42/468
за позовом
Акціонерної енергоп
остачальної компанії "Київен
ерго"
до
Житлово-будівельног
о кооперативу "Чайка"

про
стягнення боргу, н
еустойки, сум за простроченн
я виконання боржником грошов
ого зобов"язання, ціна позову
237721,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського с
уду м. Києва від 27.11.2007 р. позов Акц
іонерної компанії “Київенер
го” (далі АК “Київенерго”, п
озивач) до Житлово-будівельн
ого кооперативу “Чайка” (дал
і ЖБК “Чайка”, відповідач) п
ро стягнення 237 721,44 грн. був задо
волений частково. Було стягн
уто з ЖБК “Чайка” на користь А
К “Київенерго” 154 406,25 грн. бор
гу, 25 375,65 грн. збитків внаслід
ок інфляції за час простроче
ння, 7 645,24 грн. - три відсотки річн
их з простроченої суми, 14 907,22 гр
н. пені, 2 023,34 грн. витрат по спл
аті державного мита і 100,43 грн.
витрат на інформаційно-техн
ічне забезпечення судового п
роцесу.
Не погодившись з рішенням Г
осподарського суду м. Києва, в
ідповідач звернувся до Київс
ького апеляційного господар
ського суду з апеляційною ск
аргою, в якій просить скасува
ти оскаржуване рішення і при
йняти нове про часткове задо
волення позову та стягнення
з нього на користь позивача л
ише 77 072,82 грн.
В апеляційній скарзі зазна
чено, що рішення місцевого го
сподарського суду прийняте з
порушенням норм процесуальн
ого і матеріального права, що
судом безпідставно не прийн
ято до уваги той факт, що рахун
ок, який був предявлений ві
дповідачу до сплати, розрахо
ваний по тарифам визначеним
за розпорядженням КМДА № 1575 ві
д 30.10.2006 р., яке було визнане недій
сним, а за розпорядженням КМД
А від 12.02.2007 р. № 142, розрахунки пров
одитися не можуть, оскільки в
оно не зареєстроване належни
м чином. Також в скарзі зазнач
ено, що при вирішенні спору, су
д першої інстанції Закон Укр
аїни “Про тимчасову заборону
стягнення з громадян Україн
и пені за несвоєчасне внесен
ня плати за житлово-комуналь
ні послуги”.
У відзиві на апеляційну ска
ргу позивач вимоги відповіда
ча не визнав і зазначив, що оск
аржуване рішення є повністю
обґрунтованим, тому просив з
алишити його без змін, а апеля
ційну скаргу без задоволення
.
Ухвалою від 11.01.2008 р. апеляційн
а скарга була прийнята до про
вадження і призначена до роз
гляду на 12.02.2008 р.
Розпорядженням заступника
Голови Київського апеляційн
ого господарського суду № 01-23/4
/3 від 12.02.2008 р. був змінений склад
колегії суддів.
12.02.2008 р. в судовому засіданні о
голошувалася перерва на 26.02.2008 р
.
Розглянувши доводи апеляц
ійної скарги, відзиву на апел
яційну скаргу, заслухавши по
яснення представників сторі
н, перевіривши матеріали спр
ави та дослідивши докази, про
аналізувавши на підставі вст
ановлених фактичних обстави
н справи правильність застос
ування судом першої інстанці
ї норм законодавства, колегі
я встановила наступне.
1 січня 1999 р. між сторонами у сп
раві було укладено договір №
690201 на постачання теплової ен
ергії у гарячій воді, відпові
дно до умов якого позивач зоб
овязався постачати відпов
ідачу теплову енергію у вигл
яді гарячої води для потреб о
палення та вентиляції, а відп
овідач щомісячно до 25 числа
поточного місяця оплачувати
вартість спожитої теплової
енергії.
Облік споживання відповід
ачем теплової енергії за дог
овором передбачено проводит
и розрахунковим способом.
Строк дії договору відпові
дно до умов п. 8 договору встан
овлений з часу його підписан
ня до 31 грудня 1999 р. та вважаєтьс
я пролонгованим на кожний на
ступний рік, якщо за місяць до
його закінчення про припине
ння договору не буде письмов
о заявлено однією із сторін. Д
оказів припинення договору в
установленому порядку суду
не надано.
Згідно до розрахунків пози
вача, наданих суду, за період ж
овтня 2004 вересня 2007 років від
повідачу було поставлено теп
лову енергію вартістю 477 997,26 грн
. Відповідач, в свою чергу, виз
нає лише суму заборгованості
в розмірі 77 072,82 грн.
Після дослідження всіх док
азів по справі, суд апеляційн
ої інстанції вважає, що позов
підлягає частковому задовол
енню з наступних підстав:
Внаслідок укладання спірн
ого договору між сторонами з
гідно ст. 11 ЦК України, виникли
цивільні права та обовязк
и. Оскільки між сторонами по с
праві склалися господарські
правовідносини, то до них слі
д застосовувати положення Го
сподарського кодексу Україн
и як спеціального акту закон
одавства, що регулює правові
дносини у господарській сфер
і.
Відповідно до абзацу 2 пункт
у 1 ст. 193 ГК України, до виконанн
я господарських договорів за
стосовуються відповідні пол
оження Цивільного кодексу Ук
раїни з урахуванням особливо
стей, передбачених цим кодек
сом.
Відповідно до ст. 193 Господар
ського кодексу України, суб
єкти господарювання та інші
учасники господарських відн
осин повинні виконувати госп
одарські зобовязання нале
жним чином відповідно до зак
ону, інших правових актів, дог
овору, а за відсутності конкр
етних вимог щодо виконання з
обовязання відповідно д
о вимог, що у певних умовах зви
чайно ставляться. Кожна стор
она повинна вжити усіх заход
ів, необхідних для належного
виконання нею зобовязання
, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення заг
альногосподарського інтере
су. Порушення зобовязань є
підставою для застосування
господарських санкцій, перед
бачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Вказ
ана норма резюмується також
ст. 526 Цивільного кодексу Укра
їни.
Суд апеляційної інстанції
приймає розрахунок, наданий
позивачем, оскільки розраху
нок вартості поставленої теп
лової енергії проведений поз
ивачем відповідно до умов ук
ладеного з відповідачем дого
вору, вимог чинного законода
вства та на підставі чинних п
ротягом указаного періоду та
рифів на теплову енергію.
Посилання відповідача на т
е, що розпорядження КМДА від 30
.10.2006 р. № 1575 “Про затвердження та
рифів на теплову енергію” та
від 12.02.2007 р. № 142 “Про внесення змі
н та доповнень до розпорядже
ння Київської міської держав
ної адміністрації від 30.10.2006 р. №
1575” скасовані відповідно до р
ішень суду.
Однак, вищезазначені розпо
рядження втратили чинність н
а підставі розпорядження КМД
А від 30.05.2007 № 643 “Про затвердження
тарифів на теплову енергію”
.
Тобто, до моменту прийняття
розпорядження від 30.05.2007 р. № 643 “П
ро затвердження тарифів на т
еплову енергію”, відносини с
торін щодо нарахування варто
сті спожитої теплової енергі
ї регулювались розпорядженн
ями КМДА від 30.10.2006 р. № 1575 “Про затв
ердження тарифів на теплову
енергію” та від 12.02.2007 р. № 142 “Про в
несення змін та доповнень до
розпорядження Київської міс
ької державної адміністраці
ї від 30.10.2006 р. № 1575”.
Твердження відповідача пр
о відсутність у позивача пра
ва стягнення з відповідача п
ені за прострочення виконанн
я зобовязання щодо оплати
послуг за постачання гарячої
води, відповідно до Закону Ук
раїни “Про тимчасову заборон
у стягнення з громадян Украї
ни пені за несвоєчасне внесе
ння плати за житлово-комунал
ьні послуги” є безпідставним
, оскільки дія вказаного Зако
ну розповсюджується лише на
громадян України.
Відповідач відповідно до с
т. 55 Господарського кодексу Ук
раїни, є господарською орган
ізацією, тому дія вказаного в
ище Закону на нього не розпов
сюджується.
Таким чином, судом першої ін
станції вірно було зроблені
висновки стосовно того, що зг
ідно з поданим позивачем роз
рахунком та довідкою про над
ходження коштів поставлена п
ротягом спірного періоду теп
лова енергія відповідачем бу
ла оплачена у розмірі 296 633 грн.

Крім того, частину коштів у
розмірі 20 018,72 грн., одержаних ві
д відповідача протягом спірн
ого періоду, ним було зарахов
ано в рахунок оплати за тепло
ву енергію, спожиту до жовтня
2004 року.
Суду не надано достовірних
доказів наявності у відпові
дача заборгованості по оплат
і теплової енергії, спожитої
до жовтня 2004 року, а також відс
утні докази, що призначення п
латежів у вказаному розмірі
було визначене як погашення
відповідних боргів, тому зар
ахування позивачем указаних
сум коштів в рахунок оплати б
оргів минулих періодів суд в
важає необґрунтованим.
Поясненнями відповідача, п
оданим ним розрахунком та ко
піями платіжних доручень ств
ерджується факт оплати ним с
пожитої протягом жовтня 2004-се
рпня 2007 років теплової енергі
ї у розмірі 323591,01 грн.
Поданий відповідачем розр
ахунок ґрунтується на даних
первинних облікових та платі
жних документів тому приймає
ться судом як обґрунтований.
Поданий позивачем розрахуно
к в частині проведених оплат
з цих підстав суд оцінює крит
ично. Доказів належної сплат
и указаних сум суду не надано
.
За таких обставин з відпові
дача на користь позивача від
повідно до вимог ст. 622 ЦК Украї
ни підлягає стягненню 154406,25 грн
. боргу станом на 1 вересня 2007 р. (
477997,26-323591,01).
Вимоги про стягнення сум за
прострочення виконання борж
ником грошового зобовязан
ня підлягають частковому зад
оволенню з урахуванням факти
чного розміру прострочених с
ум.
За таких обставин з відпові
дача на користь позивача від
повідно до вимог ст.ст. 624, 625 ЦК У
країни підлягає стягненню 25375
,65 грн. збитків внаслідок інфл
яції за час прострочення, 7645,24 г
рн. три проценти річних з прос
троченої суми, 14907,22 грн. пені.
Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довес
ти ті обставини, на які вона по
силається як на підставу сво
їх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та інши
ми учасниками судового проце
су, господарський суд прийма
є тільки ті докази, які мають з
начення для справи, обставин
и справи, які відповідно до за
конодавства повинні бути під
тверджені певними засобами д
оказування, не можуть підтве
рджуватись іншими засобами д
оказування.
Відповідачем не було надан
о суду першої інстанції нале
жних доказів на спростування
викладеного в позові, тому вр
аховуючи викладене, суд перш
ої інстанції вірно визначив
вимоги позивача як обґрунтов
ані і такі, що підлягають част
ковому задоволенню.
Таким чином, враховуючи вик
ладене, судова колегія Київс
ького апеляційного господар
ського суду дійшла висновку
про те, що місцевий господарс
ький суд повно і всебічно з
ясував всі обставини справи
та дав їм належну правову оці
нку. Порушень норм матеріаль
ного чи процесуального права
, які могли призвести до зміни
чи скасування рішення по спр
аві, судовою колегією не вста
новлено.
На підставі викладеного, ке
руючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК Україн
и, Київський апеляційний гос
подарський суд ,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житлово
-будівельного кооперативу “Ч
айка” залишитибез задоволен
ня, а рішення Господарського
суду м. Києва від 27.11.2007 р. по спра
ві № 42/468 без змін.
Справу № 42/468 повернути до Гос
подарського суду м. Києва.
Постанова набирає законно
ї сили з моменту її прийняття
і може бути оскаржена до Вищо
го господарського Суду Украї
ни.
Головуючий суддя

Судді

Михальська Ю.Б.