донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.03.2008 р.                                                              справа №33/244пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Запорощенка М.Д.

суддів

Волкова Р.В. , Старовойтової Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:

Джас І.В., дов. від 17.08.07р.,

від відповідача 1:

від відповідача 2:

від третьої особи:

не з"явився

не з"явився

не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегателеком" м.Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від

18.12.2007 року

по справі

№33/244пд (Новікова Р.Г.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегателеком" м.Донецьк

до

за участю третьої особи

1. Відкритого акціонерного товариства "Південелектромережбуд" м.Донецьк

2. Закритого акціонерного товариства " Фарлеп-Телеком-Холдінг" м.Донецьк

Міністерства палива та енергетики України м.Київ

про

- визнання за ТОВ „Мегателеком" права користування майном - кабельною телефонною лінією інв. №11001 згідно із умовами договору оренди № 13 від 10.04.2003 р., укладеного між ТОВ „Мегателеком", м. Донецьк та ВАТ „Південелектромережбуд", м. Донецьк;

- визнання недійсним договору оренди майна № 1 від 14.05.07р. , укладеного між ВАТ " Південелектромережбуд" та ЗАТ " Фарлеп-Телеком-Холдінг"

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.12.2007р. у справі № 33/244пд у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Мегателеком” м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства „Південелектромережбуд” м. Донецьк та Закритого акціонерного товариства „Фарлеп –Телеком - Холдінг” м. Донецьк за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Міністерства палива та енергетики України про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю „Мегателеком” м. Донецьк права користування майном –кабельною телефонною лінією інв. №11001 згідно із умовами договору оренди №13 від 10.04.2003р., укладеного між ТОВ „Мегателеком” м. Донецьк та ВАТ „Південелектромережбуд” м. Донецьк; визнання недійсним договору №1 від 14.05.2007р. оренди майна (кабельна телефонна лінія, яка складається з азбоцементних та бетонних труб - каналізаційних ліній (каналів), телефонних колодязів, телефонних шаф, телефонних кабелів), укладеного між ВАТ „Південелектромережбуд” м. Донецьк та ЗАТ „Фарлеп –Телеком -Холдінг” м. Донецьк –відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивується тим, що позивач не довів обставин, на які він посилався в позові, на момент вирішення спору право користування спірним майном на підставі договору оренди №13 від 10.04.2003р., укладеного між ТОВ „Мегателеком” м. Донецьк та ВАТ „Південелектромережбуд” м. Донецьк відсутнє. Крім того, позивач не довів, що він є власником майна, що передавалось йому в оренду за договором №13 від 10.04.2003р.

Позивач , Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегателеком» м.Донецьк, не погоджуючись з рішенням господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою про скасування рішення, так як вважає, що при винесенні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права . Крім того , вважає , що судом не в повній мірі з’ясовані обставини справи , що мають істотне значення при вирішенні справи по суті.

При цьому , скаржник посилається на те , що суд в порушення ст.ст. 251, 252, 764 Цивільного кодексу України не визначив термін та строк укладання договору та продовження його дії, відповідно до чого, суд не прийняв до уваги , що після відправлення повідомлення № 54 від 11.04.07р. про розірвання договору оренди відповідач-1 не відкликав 30.04.07р. податкову накладну № 107 від 28.04.07р. на суму 100,49грн. та акт виконаних робіт від 28.04.07р. за квітень 2007р. , не змінили дату та суму наданих послуг за договором оренди , не надали заміну податкової накладної та акту з визначенням строку закінчення відповідачем -1 прийнятих ним на себе зобов’язань , крім цього , відповідач-1 надав позивачеві податкову накладну та акт виконаних робіт датованих 28.04.07р. за повний місяць наданих послуг на повну суму. До того ж , посилається на те , що в квітні та травні 2007р. сторони виконували свої зобов’язання за договором оренди № 13 від 10.04.03р.

Окрім зазначеного , скаржник вважає , що відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України розірвання договору вчиняється в такій самій формі , що й сам договір , тобто сам факт розірвання оформлюється додатковою угодою , що повинна була розглянута та підписана обома сторонами за договором оренди № 13 від 10.04.2003р., а повідомлення № 54 від 11.04.07р. –це є намір про розірвання договору та закінчення взаємостосунків. Підтвердження наміру - додаткова угода та акт приймання-передачі майна в адресу орендаря не було надіслано орендодавцем.

У поясненнях № 01/04-02/08 від 04.02.08р. позивач посилається на те , що з січня 2007р. по теперішній час є користувачем спірного майна . Часткове повернення орендованого майна за договором оренди № 13 від 10.04.03р. було здійснено позивачем відповідачу 1 01.10.07р. , що підтверджується актом прийому-передачі , тобто , позивач вважає , що даний факт підтверджує користування позивачем спірним майном після 27.03.07р. Таким чином , позивач вважає , що на даний час спірним майном користується дві юридичні особи.

Відповідач 1 , Відкрите акціонерне товариство «Південелектромережбуд»м.Донецьк в особі ліквідатора Карпенка , у відзиві № 209 від 31.01.08р. на апеляційну скаргу та представник відповідача в засіданні суду зазначив , що проти заявленої апеляційної скарги заперечує , рішення господарського суду вважає обґрунтованим та таким , що не підлягає скасуванню.

У запереченнях від 25.02.08р. на пояснення позивача , відповідач 1 зазначив , що з 14.05.07р. спірним майном користується відповідач 2 , ЗАТ «Фарлеп-Телеком-Холдінг»відповідно до договору оренди та з червня 2007р. позивачу рахунки не виставляються , податкові накладні не виписуються , оплата не здійснюється. Зауважив , що на даний час єдиним законним користувачем спірного майна є саме ЗАТ «Фарлеп-Телеком-Холдінг».

Відповідач 2, Закрите акціонерне товариство «Фарлеп-Телеком-Холдінг»м.Донецьк , у відзиві № 02-04/07 від 04.02.08р. на апеляційну скаргу та представник відповідача в судовому засіданні проти доводів заявника апеляційної скарги заперечує . Вважає , що строк дії договору оренди від 10.04.2003р. закінчився та перешкод , або відомостей що перешкоджали б укладенню договору оренди № 1 від 14.05.07р. між ЗАТ «Фарлеп-Телеком-Холдінг»м.Донецьк та ВАТ «Південелектромережбуд»м.Донецьк не було.

04.03.2008 року від третьої особи , Міністерства палива та енергетики України м.Київ, до суду надійшло клопотання № 17/195 від 03.03.08р. про відкладення розгляду справи з метою підготовки третьою особою обґрунтованих пояснень по справі.

Судовою колегією дане клопотання відхилено в зв’язку з тим , що строк розгляду апеляційної скарги спливає 08.03.08р. та клопотань про продовження строку розгляду справи не надходило.

05.03.08 року до судового засідання від позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегателеком»м.Донецьк, надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги та клопотання про залучення до матеріалів справи копій договорів про надання телекомунікаційних послуг фізичним особам від 01.05.07р., 16.06.04р., 01.01.07р., 31.08.04р., 22.11.02р. 04.03.03р. та копій платіжних квитанцій про сплату наданих послуг. На думку позивача дані документи підтверджують , що на даний час позивач правомірно користується спірним майно за договором № 13 від 10.04.03р. який на теперішній час не розірваний та не визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

Вищевказане клопотання позивача про залучення документів судовою колегіє відхилене , оскільки означені документи не є необхідними для вирішення спору по суті та не впливають на результати розгляду даної справи.

В нинішнє судове засідання представники відповідачів та третьої особи не з?явились , поважних причин не з’явлення суду не повідомлено. Про час та місце розгляду справи сторони були сповіщені належним чином.

Зважаючи нез'явлення представників відповідачів та третьої особи до суду, достатність наданих сторонами доказів та керуючись ст.75 Господарського процесуального кодексу України - справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв‘язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників сторін , що присутні в засіданні суду , судова колегія встановила наступне.

10.04.2003р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Мегателеком” м. Донецьк ( орендар) та Відкритим акціонерним товариством „Південелектромережбуд” м. Донецьк (орендодавець) був укладений договір оренди №13 майна згідно із додатком №1, як передбачено умовами договору , з метою забезпечення збереження майна ВАТ „Південелектромережбуд” ( т.1 а.с. 8).

Як вбачається з Акту прийому-передачі основних фондів ВАТ „Південелектромережбуд” ( т. 1 а.с. 12, додаток №1) до вищевказаного договору орендарю було передане : засновницька станція інв. №3003, засновницька станція інв. №4001, засновницька станція інв. №4002, кабельна телефонна лінія інв. №11001.

Положеннями пункту 2.1 договору оренди №13 від 10.04.2003р. передбачено , що передача майна в оренду не тягне за собою передачу орендарю права власності на це майно, власником орендованого майна залишається ВАТ „Південелектромережбуд”, а орендар володіє та користується протягом дії оренди.

Згідно із пунктом 2.2 договору оренди №13 від 10.04.2003р. вступ орендаря у володіння та користування майном починається одночасно із підписанням сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.

Пункт 2.5 договору оренди №13 від 10.04.2003р. визначає, що по закінченню строку оренди майно передається орендарю за актом приймання-передачі та вважається повернутим з моменту підписання акту приймання-передачі.

Орендна плата договором визначена як 100грн.49коп. (з ПДВ) та сплачується у повному обсязі на розрахунковий рахунок щомісяця не пізніше 10 числа.

Строк дії договору №13 встановлений пунктом 7.1 з моменту підписання його сторонами та до закінчення дії мораторію (Закон України №2864) і згідно із ухвалою господарського суду Донецької області від 16.10.2002р.

Окрім цього , пунктом 7.6 цього договору встановлено, що дія цього договору припиняється у разі –закінчення строку, на який він укладений; загибелі об’єкту оренди; за згодою сторін; за рішенням суду; у випадку переходу права власності на майно до третіх осіб.

11.04.2007р. па адресу позивача був направлений лист №54, в якому відповідач 1 повідомляв про те, що з 27.03.2007р. мораторій у справі про банкрутство №24/115б не діє. З посиланням на зміст пункту 7.6 та 7.1 договору оренди №13 від 10.04.2003р. відповідач 1 звернувся до позивача з проханням повернути орендоване майно за актом приймання-передачі протягом 7 календарних днів з моменту отримання цього повідомлення ( т.1 а.с. 37).

Як вбачається з матеріалів справа , а саме , зі змісту листа №30 від 20.04.2007р. , вищевказаний лист отриманий позивачем 16.04.2007р.( т. 1 а.с. 38).

Листом №80 від 20.09.2007р. ТОВ „Мегателеком” звернулось на адресу ВАТ „Південелектромережбуд” з проханням прийняти засновницькі станції інв. №3003, інв. №4001, інв. №4002 ( т. 2 а.с. 22).

Згідно акту прийому-передачі від 01.10.2007р., складеного представниками ТОВ „Мегателеком” та ВАТ „Південелектромережбуд”, було здійснено повернення основних фондів - засновницьких станцій інв. №3003, інв. №4001, інв. №4002 ( т. 2 а.с. 23).

14.05.2007р. між Відкритим акціонерним товариством „Південелектромережбуд” м. Донецьк та Закритим акціонерним товариством „Фарлеп –Телеком - Холдінг” м. Донецьк був укладений договір №1 ( т. 1 а.с. 40).

Відповідно до умов даного договору ВАТ „Південелектромережбуд” м. Донецьк передає, а ЗАТ „Фарлеп –Телеком - Холдінг” м. Донецьк приймає в тимчасове користування „кабельну телефонну лінію ” , яка складається з азбоцементних та бетонних труб - каналізаційних ліній (каналів), телефонних колодязів, телефонних шаф, телефонних кабелів на умовах повного управління, технічного обслуговування та відповідального зберігання для використання в технологічному процесі для надання телекомунікаційних послуг.

Адреси трас прокладення, довжина каналізаційних ліній (каналів), кількість та місцезнаходження телефонних розподільчих шаф, кількість та місцезнаходження телефонних колодязів, довжина та типи телефонних кабелів, які надаються в оренду визначаються у додатку №1, який називається „Схема телефонної каналізації та кабелів зв’язку на балансі ВАТ „Південелектромережбуд”.

Пунктом 1.4 договору №1 від 14.05.2007р. визначено, що ВАТ „Південелектромережбуд” припускає, що майно без його відома може частково використовуватись третіми особами – операторами зв’язку ТОВ „Мегателеком” м. Донецьк та ВАТ „Укртелеком” (Донецька філія) з метою надання телекомунікаційних послуг.

Сторони дійшли згоди, що ВАТ „Південелектромережбуд” з моменту підписання цього договору доручає ЗАТ „Фарлеп –Телеком - Холдінг” м. Донецьк здійснити всі необхідні дії, спрямовані на встановлення фактів використання майна ВАТ „Південелектромережбуд” з боку ТОВ „Мегателеком” м. Донецьк та ВАТ „Укртелеком”.

Відповідно до пункту 2.1 договору №1 від 14.05.2007р. ВАТ „Південелектромережбуд” передає майно ЗАТ „Фарлеп –Телеком - Холдінг” не пізніше 10 днів з моменту підписання цього договору за актом приймання-передачі.

Згідно до акту приймання-передачі , підписаного представниками обох сторін, ВАТ „Південелектромережбуд” передало ЗАТ „Фарлеп –Телеком - Холдінг” : кабельну телефонну лінію, (у тому числі –колодязі телефонні в кількості 118 шт., розподільчі телефонні шафи РШ в кількості 8шт., канали (каналізаційні лінії) довжиною 8238м, телефонний кабель типу ТПП 20*2-950м, ТПП 30*2-530м, ТПП 50*2-2360м, ТПП 100*2-2980м). За змістом цього акту, інвентарний номер вказаного майна становить 11001.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін , що були присутні в судовому засіданні , колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, та відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Позивач просить визнати за ним право користування майном-кабельною телефонною лінією інв. № 11001 згідно із умовами договору оренди № 13 від 10.04.03р.

Таким чином , правовідносини між позивачем та відповідачем 1 за вищевказаним договором склались до набрання чинності Цивільного кодексу України ( в редакції 2004р.).

Так , відповідного до положень ст. 256 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент підписання договору оренди №13 від 10.04.2003р., за договором майнового найму наймодавець зобов'язується надати наймачеві майно у тимчасове користування за плату.

Як вбачається з матеріалів справи , сторони за договором обумовили всі істотні умови передбачені гл.25 Цивільного кодексу УРСР для договорів такого типу. Як це вірно встановлено судом першої інстанції , сторони без зауважень та заперечень підписали договір оренди, предметом якого є передання з метою забезпечення збереження майна ВАТ „Південелектромережбуд” - засновницьку станцію інв. №3003, засновницьку станцію інв. №4001, засновницьку станцію інв. №4002, кабельну телефонну лінію інв. №11001.

З 01.01.04р. вступив до дії новий Цивільний кодексу України, п.п. 4,9 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено , що положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, саме це стосується договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Як вбачається з матеріалів справи , відносини між сторонами за договором оренди № 13 тривали і після набрання чинності новим Цивільним кодексом України .

Тобто , події , що призвели до виникнення спору датовані вже після 01.01.04р., тому відносини між сторонами слід розглядати за правилами діючого з 01.01.04р. Цивільного кодексу України.

Так , відповідно до статті 763 Цивільного кодексу України договір найму (оренди) укладається на строк, встановлений договором.

Строк дії договору № 13 від 10.04.03р. , як про це було позначено вище , встановлений пунктом 7.1 , був обумовлений сторонами не конкретною датою , а подією - до закінчення дії мораторію (Закон України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна”) і згідно із ухвалою господарського суду Донецької області від 16.10.2002р.

Відповідно до положень статті 1 Закону України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна” №2864-III від 29.11.2001р. встановлювався мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Донецької області у справі №24/115Б від 27.03.2007р. було визначено, що у зв'язку із зменшенням долі державної частки акцій у статутному фонді до 24,767%, процедура ліквідації боржника ВАТ „Південелектромережбуд” здійснюватиметься на підставі норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” №784-XIV від 30.06.1999р. , тобто , дія мораторію, передбаченого Законом України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна” , була закінчена.

Положеннями ст. 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється у разі - закінчення строку, на який його було укладено.

Матеріалами справи підтверджується , що відповідач 1 листом №54 від 11.04.2007р. повідомив позивача про закінчення дії мораторію та звернувся з вимогою про повернення орендованого майна за актом приймання-передачі протягом 7 календарних днів з моменту отримання цього повідомлення. Даний лист , як це також підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами , був отриманий позивачем 16.04.2007р.

Посилання позивача на те , що відповідачем 1 не був встановлений строк повернення орендованого майна , судова колегія вважає необґрунтованим , оскільки спростовується матеріалами справи.

З оглядом на вищенаведене та з врахуванням обставин справи , судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того , що термін дії договору № 13 від 10.04.03р. закінчився 27.03.2007р. , тобто з моменту винесення ухвали у справі № 24/115Б.

Посилання позивача на положення ст. 654 Цивільного кодексу України судовою колегією не можуть бути взяті до уваги як обґрунтовані , оскільки дані положення регулюють порядок зміни або розірвання договору, що не відповідає обставинам справи та не стосується предмету спору.

Судова колегія вважає , що в даному випадку має місце саме закінчення строку договору , як це передбачено положеннями ст.291 Цивільного кодексу України.

Щодо посилань позивача на те , що орендодавцем на його адресу не було надіслано ні додаткової угоди , а ні акту приймання-передачі майна , судова колегія вважає необхідним зазначити , що відповідно до положень ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму , обов’язок негайно повернути наймодавцеві річ , законодавцем покладений саме на наймача Таким чином , судова колегія вважає дані посилання позивача необґрунтованими. .

Окрім означеного , скаржник посилається на те , що вже після повідомлення відповідачем 1 ( орендодавцем) про закінчення дії договору він продовжував сплачувати рахунки за користування та продовжує користуватися майном на теперішній час , що на його думку підтверджує факт продовження дії договору оренди № 13 від 10.04.03р.

Стаття 762 Цивільного кодексу України визначає , що орендна плата вноситься наймачем за користування майном без прив‘язки цього обов‘язку наймача до дії договору оренди. Тобто, з оглядом на наявність спору між сторонами відносно договору оренди та користування орендарем об‘єктом оренди до теперішнього часу, факт сплати орендної плати з його боку є виконанням обов‘язків орендаря, а не свідченням продовження договору оренди на новий строк. Таким чином , посилання позивача на те , що він продовжував сплачувати орендну плату , не може бути прийнято судом в якості доказу продовження строку дії спірного договору.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те , що на даний час у позивача відсутні будь-які повноваження та права для продовження законного володіння та користування спірним майном.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ВАТ „Південелектромережбуд” заперечує проти продовження користування орендарем майна після закінчення строку договору оренди №13 від 10.04.2003р. що підтверджено листами з вимогою повернути майно та укладенням із ЗАТ „Фарлеп –Телеком - Холдінг” м. Донецьк договору №1 від 14.05.2007р.

Позивач , Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегателеком »м.Донецьк, просить суд визнати недійсним договір оренди майна № 1 від 14.05.07р. , укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Південелектромережбуд»та Закритим акціонерним товариством «Фарлеп-Телеком-Холдінг».

Відповідно до положень ст. 204 Цивільного кодексу України , правочин є правомірним , якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено , якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Положення ст. 1 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що до суду звертаються юридичні особи та громадяни-суб’єкти підприємницької діяльності за захистом своїх порушених або оспорюваних прав.

Тобто , позивач повинен був довести факт порушення або оспорення своїх прав через укладення спірного договору між відповідачами.

В даному випадку , та з урахуванням відсутності права позивача на користування спірним майном на підставі договору оренди №13 від 10.04.2003р., укладеного між ТОВ „Мегателеком” м. Донецьк та ВАТ „Південелектромережбуд” м. Донецьк , позивач не довів факту порушення свого права в результаті укладення договору №1 від 14.05.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Південелектромережбуд»м.Донецьк та Закритим акціонерним товариством «Фарлеп-Телеком-Холдінг» м.Донецьк .

Таким чином , судова колегія вважає доводи позивача в цій частині необґрунтованими .

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких надана заява про перевірку рішення не можуть бути підставою для його скасування, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Керуючись ст. 99, 101,103, 105 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегателеком»м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 18.12.2007р.у справі № 33/244пд –залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.12.2007р.у справі № 33/244пд –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний 05.03.08р.

Головуючий          М.Д. Запорощенко

Судді:          Р.В. Волков

Г.Я. Старовойтова