ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.10.08
р.
Справа № 41/45

Суддя
господарського суду Донецької області
Гончаров С.А.

при
секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: Прокурора Барвінківського району Харківської області в інтересах
держави в особі:

1
Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, с.
Гаврилівка,

2.
Барвинківської районної державної адміністрації, м. Барвінкове

до
відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с.
Піски

про стягнення
на користь держави в особі Гаврилівської сільської ради та Барвинківської РДА в
рахунок повного відшкодування збитків, завданих внаслідок самовільного зайняття
та використання земельної ділянки, в сумі 27535,30 грн.

При
участі представників:

від позивача
1: не з'явились.

від
позивача 2: не з'явились.

від
відповідача: ОСОБА_1. - особисто.

в
засіданні брали участь: прокурор Лисенко С.І.

СУТЬ
СПОРУ:

Прокурор
Барвінківського району Харківської області в інтересах держави в особі
Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, с.
Гаврилівка, та Барвинківської районної державної адміністрації, м. Барвінкове
звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Піски про стягнення на
користь держави в особі Гаврилівської сільської ради та Барвинківської РДА в
рахунок повного відшкодування збитків, завданих внаслідок самовільного зайняття
та використання земельної ділянки, в сумі 27535,30 грн.

Ухвалою
по справі від 11.06.2008 року провадження у справі було зупинено до розгляду
Верховним судом України касаційного подання прокурора Барвінківського району
Харківської області на постанову Барвінківського районного суду по кримінальній
справі № 69070154 по обвинуваченню ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Ухвалою
суду від 21.10.2008 року провадження у справі поновлено.

В
обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що в період з 03.02.2007
року по 27.11.2007 року відповідач без передбачених законодавством
правовстановлюючих документів, самовільно зайняв земельну ділянку із земель
державного резервного фонду, яка розташована на території Гаврилівської
сільської ради Барвінківського району, загальною площею 35,9 га, яку
використовував для вирощування сільськогосподарських культур.

Прокурором
зазначено, що згідно з розрахунком, зробленим відповідно до Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок не
за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від
25.07.2007 року № 963, шкода, заподіяна відповідачем внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки, склала 27535,30 грн., яка не відшкодована до
теперішнього часу.

Прокурор
стверджує, що 27.11.2007 року відносно відповідача порушено кримінальну справі
за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, та в ході
досудового слідства у даній справі доведено вину ОСОБА_1. у скоєнні
інкримінованого йому злочина.

Позивачем,
Барвинківською районною державною адміністрацією, позов прокурора підтримано.

Відповідач,
згідно з відзивом на позовну заяву, проти позовних вимог заперечив, посилаючись
на те, що стаття 21 Закону України „Про оренду землі”, не містить підстав, на
які посилається прокурор, для стягнення збитків за самовільне зайняття і
використання земельної ділянки, оскільки у відповідача відсутні оренді
відносини з власником землі; згідно листа Гаврилівського сільського голови від
11.02.2008 року, будь-яких порушень використання земельної ділянки відповідачем
не виявлено; протягом періоду оренди земельної ділянки площею 57,3 га
відповідач своєчасно сплачував оренду плату.

Відповідачем
зазначено, що, згідно відповіді голови Барвінківської районної державної
адміністрації Харківської області від 29.02.2008 року на запит адвоката,
розмежування земель по Гаврилівській сільській раді планується провести до 2010
року, у зв'язку з чим державний акт на право власності на земельну ділянку
райдержадміністрацією не виготовлявся.

Відповідач
стверджує, що дана справа не підсудна господарському суду, оскільки, згідно до
Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 року №
04-5/120, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності,
оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується на
підставі цивільно-правових угод, до таких справ слід відносити справи,
пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких,
захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь
суб'єкти господарської діяльності; господарським судам підвідомчі спори щодо
стягнення заборгованості з орендної плати за договором на користування
земельною ділянкою, укладеним суб'єктом господарювання з органом місцевого
самоврядування.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд
ВСТАНОВИВ:

Відповідач,
Суб'єкт підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, зареєстрований як
фізична особа - підприємець Ясинуватської районної державною адміністрацією
12.01.2005 року.

Як
зазначалось, прокурором заявлено вимогу про стягнення з відповідача в рахунок
повного відшкодування збитків, завданих внаслідок самовільного зайняття та
використання земельної ділянки, в сумі 27535,30 грн.

В
обґрунтування позовних вимог прокурором надані суду докази: Акт обстеження
земельної ділянки від 22.10.2007 року № 000202, Постанова слідчого
Барвінківського районного відділу УМВС України в Харківській області від
27.11.2007 року про порушення кримінальної справи, Протоколи огляду місця події
від 22.10.2007 року та від 24.11.2007 року, Постанова Барвінківського районного
суду Харківської області від 19.02.2008 року, Ухвала Верховного суду України
від 12.08.2008 року.

Суд
оцінює надані прокурором докази у загальному порядку як письмові докази по
справі, у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням у відповідності до
положень ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, та суд не оцінює
наведені докази з позиції ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу
України.

22.10.2007
року провідним спеціалістом Балаклійського міжрайонного відділу з контролю за
використанням та охороною земель
проведено обстеження земельної ділянки площею 35,9 га, яка знаходиться
за межами населеного пункту  на території
Гаврилівської сільської ради, про що складено акт обстеження земельної ділянки
від 22.10.2007 року № 000202.

Згідно
наведеного акту, обстеженням виявлено користування земельною ділянкою
сільськогосподарського призначення із земель державного резервного фонду на
території Гаврилівської сільської ради площею орієнтовно 35,9 га приватним
підприємцем ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

22.10.2007
року та 24.10.2007 року було здійснено огляд місця події - земельної ділянки
площею 35,9 га, про що складено відповідні протоколи огляду місця події.

Постановою
слідчого Барвінківського РВ УМВС України в Харківській області від 27.11.2007
року було порушено кримінальну справу у відношенні ОСОБА_1. за ознаками ст.
197-1 ч. 1 Кримінального кодексу України. Наведеною постановою встановлено, що
ОСОБА_1 в період з 03.02.2007 року без правовстановлюючих документів,
самовільно зайняв ділянку із земель державного резерву, площею 35,9 га на
території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району  Харківської області, чим спричинив значний
збиток інтересам держави в сумі 27535,30 грн.

Постановою
Барвінківського районного суду Харківської області від 19.02.2008 року по справі
№ 1-51 кримінальну справу з обвинувачення ОСОБА_1 по ст. 197-1 ч. 1
Кримінального кодексу України закрито у зв'язку зі зміною обстановки.

Як
вбачається з наведеної постанови, ОСОБА_1. звинувачувався в тому, що в період з
03.02.2007 року по 27.11.2007 року він, не маючи правовстановлюючих документів,
самовільно зайняв ділянку із земель державного резерву, площею 35,9 га на
території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району  Харківської області, чим спричинив значний
збиток інтересам держави в сумі 27535,30 грн. Судом встановлено, що ОСОБА_1.
було подано до Барвінківської районної державної адміністрації заяву про
передання йому в оренду у встановленому законом порядку наведеної земельної
ділянки.

Ухвалою
Верховного суду України від 12.08.2008 року було відмовлено у задоволенні
касаційного подання прокурору, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на постанову Барвінківського районного суду Харківської області від
19.02.2008 року.

Згідно
наведеної Ухвали Верховного суду України, в судовому засідання Верховним судом
України встановлено, що ОСОБА_1 . вперше притягується до кримінальної
відповідальності за злочин невеликої тяжкості, повністю визнав свою вину та
щиро розкаявся у тому, що він, з 03.02.2007 року по 27.11.2007 року, не маючи
правовстановлюючих документів, самовільно зайняв ділянку із земель державного
резерву, площею 35,9 га на території Гаврилівської сільської ради
Барвінківського району  Харківської
області та використовував їх її для вирощування сільськогосподарської культури
(проса), чим спричинив значну шкоду державним інтересам в сумі 27535,30 грн.;
позитивно характеризувався за місцем проживання, подав до Барвінківської
районної державної адміністрації заяву про передання йому в оренду у
встановленому законом порядку земельну ділянку площею 35,9 га.

Основним
законом, яким регулюються земельні відносини, є Конституція України. Крім
цього, земельні відносини регулюються іншими, прийнятими відповідно до
Конституції законами і підзаконними актами, а саме законами України "Про
землеустрій", "Про державний контроль за використанням та охороною
земель", "Про місцеве самоврядування" та іншими законами, також
Земельним кодексом України, прийнятим Верховною Радою України 25.10.2001 року,
який набув чинності з 01.01.2002 року.

Відповідно
до частини першої статті 13 Конституції України земля є об'єктом права
власності Українського народу, від імені якого це право здійснюють органи
державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією
Конституцією, іншими законодавчими актами України.

Статтею
2 Земельного Кодексу України передбачено, що земельні  відносини - це суспільні відносини щодо
володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної
влади.

Завданням
земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення
права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави,
раціонального використання та охорони земель.

Відповідно
до п. 12 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України до
розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо
розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Підстави
набуття права на землю передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У
цій статті врегульовані відносини щодо набуття громадянами та юридичними
особами права власності та права користування земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності. Підставою набуття права на землю у таких
випадках є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень, визначених  цим
Кодексом  або  за
результатами аукціону.

На
підставі рішень сільських, селищних, міських рад, а в окремих випадках
-районних і обласних рад, земельні ділянки передаються у власність громадян і
юридичних осіб із земель комунальної власності шляхом відведення їх в натурі
(на місцевості) та оформлення відповідних правовстановлюючих документів.

Згідно
статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування
на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Лише така реєстрація надає
документам легітимності.

Право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації.

Приступати
до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється   (п. 3 ст. 125
Земельного кодексу України).

Відповідно
до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і
право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними
актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Право   оренди
землі   оформляється   договором,
який реєструється відповідно до закону.

Визначення
терміну „самовільне зайняття земельних ділянок” наведене в ст. 1 Закону України
„Про державний контроль за використанням та охороною земель”. За приписами цієї
статті, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до
закону є правомірними.

Відповідно
до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Зважаючи
на досліджені судом та оцінені у сукупності докази по справі, зокрема, акт
обстеження земельної ділянки від 22.10.2007 року № 000202, Постанова слідчого
Барвінківського районного відділу УМВС України в Харківській області від
27.11.2007 року про порушення кримінальної справи, Протоколи огляду місця події
від 22.10.2007 року та від 24.11.2007 року, Постанова Барвінківського районного
суду Харківської області від 19.02.2008 року, Ухвала Верховного суду України
від 12.08.2008 року, обставини самовільного зайняття та використання
відповідачем в період з 03.02.2007 року по 27.11.2007 року земельної ділянки із
земель державного резерву, площею 35,9 га на території Гаврилівської сільської
ради Барвінківського району  Харківської
області, суд вважає доведеними.

Згідно
Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву
(родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963, провідним спеціалістом
Управління з контролю за використанням та охороною земель в Харківській області
було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки відповідачем, відповідно до якого розмір заподіяної
шкоди склав 27535,30 грн.

Як
зазначалось, судом визнано доведеним самовільне зайняття саме відповідачем
спірної земельної ділянки на території Гаврилівської сільської ради
Барвінківського району  Харківської
області.

Статтею
211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи
несуть цивільну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно
до вимог ст. 2 Закону України “Про плату за землю” використання землі в Україні
є платним.

Згідно
статті 5 цього ж закону об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також
земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі
на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної
ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Відповідно
до ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за
час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно
до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками вважаються доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене
(упущена угода). Пунктом 16 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004
року передбачено, що недоотримані суми вважаються шкодою і підлягають стягненню
на користь власника, права якого порушено.

Отже,
протиправними діями відповідача, які полягають у незаконному, самовільному
використанні земельної ділянки,
заподіяно шкоду, розмір якої складає 27535,30 грн.

Частиною
1 статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана
майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Таким
чином, вимоги прокурора про стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок
самовільного зайняття та використання земельної ділянки в сумі 27535,30 грн., є
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як
зазначалось, прокурором були заявлені вимоги про стягнення з відповідача
збитків, завданих внаслідок самовільного зайняття та використання земельної
ділянки на користь держави в особі Гаврилівської сільської ради та
Барвинківської районної державної адміністрації.

Відповідно
до ст. 2 Закону України „Про охорону навколишнього природного   середовища” відносини у галузі охорони
навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також
розроблюваними відповідно до нього земельним, водним, лісовим законодавством,
законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і
використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Статтею
5 цього ж закону визначено, що державній охороні і регулюванню використання на
території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність
природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені
в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний
період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність,
тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Таким
чином, законодавство щодо охорони та використання землі є складовою частиною
законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно
до 47 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” для
фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища
утворюються Державний, республіканський Автономної Республіки Крим та місцеві
фонди охорони навколишнього природного середовища у складі республіканського
бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем
заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за
шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного
середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним
законодавством.

Статтею
59 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України” та статтею 52 Закону України „Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”
встановлено, що джерелами формування спеціального фонду місцевих бюджетів у
2007 році та 2008 році є надходження до бюджету розвитку місцевих бюджетів, які
включають, зокрема, 35 відсотків збору за забруднення навколишнього природного
середовища та грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства
про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та
іншої діяльності, в тому числі: до місцевих (сільських, селищних, міських) - 10
відсотків, обласних та республіканського Автономної Республіки Крим бюджетів -
25 відсотків, Київського та Севастопольського міських бюджетів - 35 відсотків.

Згідно
зі ст. 2 Бюджетного кодексу України до бюджетів місцевого самоврядування
відносяться бюджети територіальних громад сіл, селищ, міст та їх об'єднань.

Таким
чином, збитки, завдані відповідачем внаслідок самовільного зайняття та
використання земельної ділянки в сумі 27535,30 грн. підлягають стягненню на
користь місцевого бюджету Гаврилівської сільської ради Барвінківського району
Харківської області.

У
спірних правовідносинах Барвинківська районна державна адміністрація не наділена
повноваженнями щодо стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному
середовищу внаслідок самовільного зайняття та використання земельної ділянки, а
тому у задоволенні вимог відносно Барвинківської районної державної
адміністрації повинно бути відмовлено.

Судові
витрати згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд
покладає на відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 2, 116,
123, 125, 126, 156, 211 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України „Про
оренду землі”, ст. 1 Закону України „Про державний контроль за використанням та
охороною земель”, ст. 2, 5  Закону
України “Про плату за землю”, ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст.
1, 2, 22, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України
суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позовні
вимоги Прокурора Барвінківського району Харківської області в інтересах держави
в особі Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області
до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення
збитків, завданих внаслідок самовільного зайняття та використання земельної
ділянки в сумі 27535,30 грн. - задовольнити.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Піски (АДРЕСА_1)
на користь місцевого бюджету Гаврилівської сільської ради збитки, завдані
внаслідок самовільного зайняття та використання земельної ділянки в сумі
27535,30 грн.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Піски
(АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України  державне
мито  в  розмірі 275,35 грн.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, с. Піски
(АДРЕСА_1)на користь Державного бюджету України
(розрахунковий рахунок № 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області,
МФО 834016, отримувач: , державний бюджет м. Донецьк,
Ворошиловський район; призначення платежу: код бюджетної класифікації 22050000)
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в розмірі
118 грн.

У
задоволенні позовних вимог Прокурора Барвінківського району Харківської області
в інтересах держави в особі Барвинківської районної державної адміністрації -
відмовити.

Суддя                                                                                                            Гончаров
С.А.