ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 р.

№ 01/5000

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Мамонтової О.М.

суддів Хандуріна М.І.

Катеринчук Л.Й.

За участю представників :

від кредиторів

від Управління ПФУ в м. Умань Підберезна І.В. (дов. 18.01.08р.)

від ТОВ "Самара" Прудивус М.А. (дов. від 16.05.07р.)

від боржника керуючий санацією Холостий О.І.

присутня у відкритому судовому засіданні Байда О.О.

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Уманський цегельний завод" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.07р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.10.07р.

у справі № 01/5000

за заявою Управління Пенсійного Фонду України в м. Умань Черкаської області

до Державного підприємства "Уманський цегельний завод", м. Умань, Черкаська обл.

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.05.07р. у справі № 01/5000 (суддя Чевгуз О.В.) за результатами попереднього засідання визнано вимоги кредиторів у справі про банкрутство ДП "Уманський цегельний завод"; кредиторів та розпорядника майна зобов'язано протягом 10 днів провести засідання зборів кредиторів, на якому обрати комітет кредиторів.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.10.07р. (головуючий Зеленіна Н.І., судді Рудченко С.Г., Мазур Л.М.) вказану ухвалу залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими ухвалою та постановою, Державне підприємство "Уманський цегельний завод" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу від 24.05.07р. та постанову від 10.10.07р. скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 257 Цивільного кодексу України, ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.ст. 20, 22, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно розпорядження заступника голови Вищого господарського суду України від 21.01.08р. розгляд касаційної скарги здійснено колегією суддів у складі: головуючий суддя - Мамонтова О. М., судді - Хандурін М. І. і Катеринчук Л. Й.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на слідуюче.

06 березня 2007 року в газеті "Урядовий кур'єр" № 42 було опубліковано оголошення про порушення господарським судом Черкаської області справи про визнання банкрутом ДП "Уманський цегельний завод".

ТОВ "Самара" 05.04.07р. були заявлені кредиторські вимоги до боржника на суму 921 644,74грн.

Ухвалою попереднього засідання від 24.05.07р. у справі № 01/5000 господарським судом Черкаської області визнано вимоги кредиторів у справі про банкрутство ДП “Уманський цегельний завод” в слідуючих розмірах: 1.Управління Пенсійного фонду України в м. Умань на суму 186867 грн. 40 коп.; 2.Уманського міського центру зайнятості на суму 2862 грн. 50 коп.; 3.Уманської об’єднаної державної податкової інспекції на суму 450023 грн. 31 коп.; 4.ВАТ “Черкасиобленерго” на суму 177338 грн. 93 коп.; 5.Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 3488 грн. 18 коп.; 6.Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Черкаській області на суму 1740 грн. 68 коп.; 7.ТОВ “Самара” на суму 921 644 грн. 74 коп.; встановлено черговість задоволення цих вимог, зобов'язано кредиторів та розпорядника майна протягом 10 днів провести засідання зборів кредиторів, на якому обрати комітет кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно абзацу першого і другого ч. 2 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі –Закон) у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Визначення терміну кредитор надається в ст. 1 Закону, це юридична або фізична особа,яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Всупереч зазначеним положенням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. 86 ГПК України мотивувальна частина ухвали попереднього засідання від 24.05.07р. не містить посилань на докази, підтверджуючі кредиторські вимоги ТОВ "Самара", не зазначає підстав обгрунтовуючих визнання вказаних вимог у розмірі 921 644,74грн.

Згідно ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Крім того, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ч. 2 ст. 101 ГПК України).

Проте, апеляційний господарський суд в порушення вимог ст.ст. 99, 101 ГПК України вищевказані обставини також не дослідив та розглянув справу за відсутністю боржника, не повідомленого належним чином про час і місце засідання суду, що підтверджується довідкою № 310 від 24.10.07р. Центру поштового зв'язку № 8 про отримання адресатом (ДП"Уманський цегельний завод") 15.10.07р. рекомендованого листа (з ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.09.07р.), тобто після прийняття постанови апеляційною інстанцією.

Зазначене порушення норм процесуального права є підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду згідно п. 2 ч. 2 ст. 11110 ГПК України.

Відтак, колегія вважає, що оскаржувані судові акти прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права, судами неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, справа підлягає направленню на новий розгляд в частині кредитних вимог ТОВ "Самара" до господарського суду першої інстанції.

Господарському суду Черкаської області при новому розгляді справи необхідно витребувати у ТОВ "Самара", в порядку ч. 2 ст. 36, ст. 38, 65 ГПК України оригінали або належним чином засвідчені копії документів, підтверджуючих кредиторські вимоги в розмірі 921 644,74грн., надати оцінку вказаним доказам на предмет їх належності та допустимості за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та розглянути вимоги, керуючись положеннями ст.ст. 509, 515, 517 ЦК України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Доводи ТОВ "Самара" і арбітражного-керуючого підприємства боржника, викладені у відзивах на касаційну скаргу щодо залишення скарги без розгляду, в зв'язку з її підписанням не уповноваженою особою, є помилковими, оскільки, скарга згідно відбитку штампу відділення зв'язку на поштовому конверті була подана директором ДП "Уманський цегельний завод" 01.11.07р., до введення процедури санації боржника та призначення керуючого санацією ухвалою господарського суду Черкаської області від 02.11.07р.; по-друге, ухвала про припинення повноважень керівника або органів управління боржника в матеріалах справи відсутня.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Уманський цегельний завод" задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.10.07р. у справі № 01/5000 скасувати повністю. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.07р. скасувати в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "Самара" на суму 921 644 грн. 74 коп.

Справу № 01/5000 передати в цій частині на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя О.М. Мамонтова

Судді:            М.І. Хандурін

Л.Й. Катеринчук