ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.08 Справа № 14/308

За позовом: закритого акціонерного товариства “Техенерго”, м. Львів

До відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “Гора”, м. Львів

Про: стягнення 2849,01 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

Секретар Митник Ю.О.

Представники:

від позивача: Шалінська І.В. –представник (довіреність в матеріалах справи).

від відповідача –Поляк А.С. –директор.

Суть спору: закрите акціонерне товариство “Техенерго”, м. Львів, звернулось із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Гора”, м. Львів, про стягнення 2849,01 грн. вартості неякісного товару.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.10.2007 р. було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 22.11.2007 р.. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 22.11.2007 р., 14.12.2007 р., 28.01.2008 р..

Представникам сторін роз’яснено їх права, згідно із ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України, справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В судових засіданнях представники позивача позов підтримали з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердили, що 14.08.2007 р. позивач придбав у відповідача два однакові мобільні телефони Nokia N76-1 чорного кольору по ціні 2849,01 грн. за кожен. 16.08.2007 р. в одному з цих телефонів з серійним номером 24556 був виявлений дефект –не загоралась панель клавіатури. Сервісний центр повідомив, що усунути недолік неможливо внаслідок відсутності запасних частин. У зв’язку із цим позивач вирішив скористатись своїм правом, передбаченим у ст. 678 ЦК України –відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар суми. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача визнав факт придбання позивачем 14.08.2007 р. двох мобільних телефонів Nokia N76, звернення 18.08.2007 р. щодо заміни одного з них, однак, позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві. Повідомив, зокрема, що відсутність підсвітки клавіатури не визнається законодавством істотним недоліком, виключно наявність якого надає покупцю право відмови від договору та повернення коштів; позивач не отримав висновку сервісного центру про неможливість ремонту, а пред’явив висновок сервісного центру на ім’я фізичної особи, на яку поширюється норма ст. 8.6. Закону України “Про захист прав споживачів”. Вважає, що позивач не вправі вимагати повернення коштів, а вправі вимагати лише усунення недоліку телефону у розумний строк. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, створивши сторонам у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у тому числі витребувавши з власної ініціативи докази, що мають значення для справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається та сторонами визнається факт придбання позивачем у відповідача 14.08.2007 р. двох мобільних телефонів. Зазначена обставина підтверджується, зокрема, довіреністю ЯНО №404579 від 14.08.2007 р. на ім’я Джало Ю.В., накладною на відвантаження товарів №1408-02 від 14.08.2007 р., податковою накладною №1408-02 від 14.08.2007 р.. Відповідач 14.08.2007 р. виставив позивачу рахунок №1408-02 на оплату. Платіжним дорученням №5192 від 14.08.2007 р. із зазначенням призначення платежу –телефони мобільні згідно рахунку №1408-02 від 14.08.2007 р. позивач сплатив відповідачу повну суму 5698 грн. за обидва мобільні телефони з розрахунку 2849,01 грн. за штуку (з врахуванням ПДВ). Однак, жоден із зазначених документів не містить посилання на серійні номери (imei) придбаних телефонів. Жодних доказів того, які саме серійні номери були у мобільних телефонів, отриманих позивачем по накладній на відвантаження товарів №1408-02 від 14.08.2007 р., податковій накладній №1408-02 від 14.08.2007 р., довіреності ЯНО №404579 від 14.08.2007 р., суду надано не було.

Водночас, з накладної на відвантаження товарів №1408-02 від 14.08.2007 р., податкової накладної №1408-02 від 14.08.2007 р., довіреності ЯНО №404579 від 14.08.2007 р., рахунку №1408-02 від 14.08.2007 р. вбачається, що позивач придбав два мобільні телефони однієї моделі - Nokia N76. Доказів отримання на підставі зазначених документів мобільного телефону іншої моделі суду не надано.

Позивач посилається на факт звернення до відповідача з приводу несправності одного мобільного телефону із серійним номером 24556. Зазначена обставина визнається відповідачем та підтверджується, зокрема, листом №07/08-408 від 17.08.2007 р., скаргою від 24.09.2007 р., листом №07/10-493 від 03.10.2007 р..

Проте, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на гарантійний талон б/н від 14.08.2007 р. на мобільний телефон із серійним номером 24556, однак, моделі Nokia N76-1, довідку сервісного центру –товариства з обмеженою відповідальністю “Равіс” від 18.08.2007 р. (з врахуванням листа ТзОВ “Равіс” від 07.12.2007 р. на ім’я суду належною датою цієї довідки слід вважати 18.09.2007 р.), яка також стосується мобільного телефону моделі Nokia N76-1, а також заключення ЛФ ПП “Акцент-сервіс” №17934 про технічний стан мобільного обладнання, згідно із яким у сервісний центр Акцент-сервіс 29.08.2007 р. був зданий мобільний телефон моделі Nokia N76-1. Належних доказів того, що мобільним телефоном моделі Nokia N76-1 із серійним номером 24556 є один з двох мобільних телефонів Nokia N76, придбаних позивачем у відповідача за накладною на відвантаження товарів №1408-02 від 14.08.2007 р. по довіреності ЯНО №404579 від 14.08.2007 р., суду не надано і з матеріалів справи ця обставина не вбачається. Натомість, матеріали справи, свідчать, що мобільні телефони моделі Nokia N76 та моделі Nokia N76-1, хоча і подібні, та відрізняються не лише нумерацією, але і технічними характеристиками.

З довідки ТзОВ “Равіс” від 18.08.2007 р. (18.09.2007 р.) вбачається, що на телефоні моделі Nokia N76-1 RM-135 не виявлено слідів проникнення всередину апарату та механічних пошкоджень плати. Відповідно до заключення №17934 про технічний стан мобільного обладнання, механічних пошкоджень телефону моделі Nokia N76-1 і слідів проникнення вологи в апарат не виявлено. Зазначене на думку позивача свідчить про виникнення недоліків не з вини покупця. Однак, як вбачається із заключення №17934, воно було видане не позивачу, а фізичній особі Шалінському Вадиму Миколайовичу, вказаному як власник. Враховуючи пояснення позивача та лист сервісного центру ЛФ ПП “Акцент-сервіс” від 15.02.2008 р., згідно із якими при здачі телефону в ремонт хоча і заносяться дані про власника телефону у відповідну графу, сервісний центр не перевіряє особу власника та документів, які б підтверджували його право власності на телефон; і що здаючи телефон у сервісний центр Шалінський В.М. діяв від імені юридичної особи –ЗАТ “Техенерго”, суд, тим не менш, не вбачає переконливих доказів того, що мобільний телефон моделі Nokia N76-1, який був зданий у сервісний центр Шалінським В.М. належав не йому, а позивачу. Належних пояснень того, чому зазначена особа назвала власником мобільного телефону себе, а не позивача суду не надано. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношенням, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 4 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

При цьому, посилання відповідача на ту обставину, що він не є виробником товару, а лише його продавцем, не має правового значення, оскільки згідно із ч. 3 ст. 678 ЦК України, якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені як до продавця, так і до виготовлювача товару.

Відповідно до ст. 678 ЦК України, покупець, якому передано товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі ж істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

З матеріалів справи випливає, що несправність мобільного телефону, на яку посилається позивач, полягає у тому, що не працює підсвітка клавіатури. Зазначена несправність на думку позивача надає підстави для застосування для спірних відносин вимог ч. 2 ст. 678 ЦК України, оскільки такий недолік щодо якості товару є істотним. Однак, належних доказів свого твердження про те, що усунення даного недоліку пов’язане з непропорційними витратами часу, суду не надано. Та лише обставина, що внаслідок відсутності необхідної запчастини у сервісному центрі ремонт в межах чотирнадцятиденного строку неможливий, що підтверджується довідкою ТзОВ “Равіс”, не доводить сама по собі непропорційність таких витрат часу. Крім того, суду не доведено порушення встановлених вимог щодо якості мобільного телефону саме моделі Nokia N76 і саме того, який був придбаний позивачем у відповідача.

Відповідач посилається на п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про захист прав споживачів”, згідно із яким під істотним недоліком розуміється той недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому додатково наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Однак, таке тлумачення відповідно до ч. 1 цього закону застосовується лише у цьому законі і стосується захисту прав осіб, визначених у ньому як споживачі.

Не зважаючи на наведене, згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Однак, належних доказів порушення прав саме позивача суду не надано.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32,33,36,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                           Кітаєва С.Б.