КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

14.01.08 р.                                                                                                    № 21/187

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                       Жук Г. А.

Судді :

Агрикова О.В.

Андрейцева Г.М.

при секретарі судового засідання: Рустам’яні Е.А.

за участю представників сторін:

від позивача:           Гаріфов О.С. –представник за дов. № 15 від 14.01.07 р.;

від відповідача:           Батрак І.Є. –директор, рішення №1 від 23.10.02 р.;

Трибрат В.М. –представник за дов. б/н від 27.02.07 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фонду підтримки підприємництва на рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2007 року.

у справі № 21/187 (суддя Тимченко Б.П.)

за позовом          Фонду підтримки підприємництва, ( м. Кременчук);

до           Приватного підприємства «Сіюж-Строй-Сервіс», (м. Кременчук);

про           стягнення 14 665,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Фонд підтримки підприємництва звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства «Сіюж-Строй-Сервіс» про стягнення 14 665,00 грн. заборгованості за невиконані роботи за договором фінансової підтримки № 1 від 15 листопада 2003 року (а.с.4)

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.09.2007 року у задоволенні позовних вимог Фонду підтримки підприємництва до Приватного підприємства «Сіюж-Строй-Сервіс»відмовлено (а.с.110-111).

Суд першої інстанції посилаючись на ст. ст. 257, 261 ЦК України відповідно до яких позовна давність встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, з огляду на те, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, дійшов до висновку, що позовні вимоги Фонду підтримки підприємництва не підлягають задоволенню у зв’язку зі спливом позовної давності.

Не погодившись із прийнятим рішенням позивач, Фонд підтримки підприємництва, подав апеляційну скаргу (вх. №2-04/2/983/3011 від 29.11.2007 р.), в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду від 19.09.2007 року у справі №21/187 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що при винесенні рішення місцевим господарським судом порушено норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невірного вирішення спору.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції помилково визначено дату початку перебігу позовної давності з 09.01.2004 року, тобто з моменту закінчення договору.

Так, позивач вказує, що дізнався про порушення свого права на отримання невикористаних відповідачем коштів, 26.07.2005 року під час проведення Контольно-ревізійним відділом в м. Кременчук ревізії дотримання вимог законодавства у процесі використання бюджетних коштів, виділених на розвиток малого підприємництва за 2003-2004 роки та 1 півріччя 2005 рік.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.12.2007р. апеляційну скаргу Фонду підтримки підприємництва на рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2007 року у справі № 21/187 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуюча суддя Жук Г.А., судді: Агрикова О.В., Андрейцева Г.М.

Під час розгляду апеляційної скарги представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2007 року у справі № 21/187 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представники Приватного підприємства «Сіюж-Строй-Сервіс»(відповідач у справі) проти задоволення апеляційної скарги заперечували, рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2007 року у справі № 21/187 вважають законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

15.11.2003 року Фонд підтримки підприємництва (замовник) та Приватне підприємство «Сіюж-Строй-Сервіс»(виконавець) уклали договір № 1 надання фінансової підтримки, відповідно до умов якого замовник і виконавець домовилися про співпрацю з метою підготовки інвалідів-підприємців навчанню їх керуванню транспортним засобом за затвердженим навчальним планом категорії «В»(а.с.8).

Відповідно до п.2.1 договору, виконавець зобов’язаний провести підготовку водіїв транспортних засобів категорії «В»інвалідів-підприємців та видати свідоцтво про навчання.

Пунктами 3.2 та 3.3 договору сторони передбачили перерахування замовником на рахунок виконавця суму 17 000,00 грн. у вигляді попередньої оплати за навчання в період дії цього договору, а також повернення виконавцем на розрахунковий рахунок замовника протягом 5 банківських днів по закінченню дії договору, невикористаних коштів.

Матеріали справи містять доповнення до договору № 1 від 15.11.2003 року, якими сторони доповнили договір пунктом 2.1.1, згідно з яким, виконавець зобов’язується провести підготовку водіїв категорії «В»інвалідів-підприємців в кількості 15 осіб (а.с. 9).

Крім того, в матеріалах справи наявний акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.12.2003 року, підписаний в двосторонньому порядку та скріплений печатками юридичних осіб, який свідчить про виконання сторонами умов договору № 1 від 15.11.2003 року в повному обсязі (а.с.12).

Позивач посилаючись на акт контрольно-ревізійного відділу в м. Кременчук та Кременчуцькому районі № 03-21-0 від 26.07.2005 року, складений під час ревізії дотримання вимог законодавства у процесі використання бюджетних коштів виділених на розвиток малого підприємництва за 2003-2004 роки та 1 півріччя 2005 року у Фонді підтримки підприємств, стверджує, що ПП «Сіюж-Строй-Сервіс»надало відомості лише про 5 осіб з обмеженими фізичними можливостями, які безкоштовно навчалися за рахунок коштів позивача (а.с.19-22)

Листами № 12 від 01.08.2005 року (а.с.25), № 14 від 22.08.2005 року (а.с.27) та № 19 від 02.09.2005 року (а.с.32) Фонд підтримки підприємництва просив Приватне підприємство «Сіюж-Строй-Сервіс»перерахувати 14 665,00 грн., як невикористану суму за договором № 1 від 15.11.2003 року та надати список осіб-інвалідів, які проходили навчання по спірному договору в кількості 15 осіб.

Відповідач зазначених коштів не перерахував, вище вказаний список осіб-інвалідів не надав, стверджує, що виконав умови договору, що ним проводилось навчання інвалідів, кошти витрачено згідно кошторису, який затверджено наглядовою радою Фонду.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

На виконання Рішення наглядової ради Фонду підтримки підприємництва від 16.10. 2003 року (протокол від 16.10. 2003 року (а.с.37), 15.11.2003 року між Фондом підтримки підприємництва та Приватним підприємством «Сіюж-Строй-Сервіс» укладено договір № 1 надання фінансової підтримки, відповідно до умов якого ПП «Сіюж-Строй-Сервіс»зобов’язалося провести підготовку інвалідів-підприємців по керуванню транспортним засобом за затвердженим навчальним планом категорії «В». Договір підписано сторонами без заперечень. Вартість навчання згідно умов договору, Кошторису на навчання інвалідів-підприємців (а.с 11), пояснювальної записки виконавця (а.с.10) сторони визначили в сумі 17 000,00 грн. Визначена договором сума на підготовку фахівців для навчання інвалідів-підприємців включено до Кошторису витрат Фонду підтримки підприємництва на 2003 рік, який затверджено Головою Наглядової ради Фонду підтримки підприємництва 2 червня 2003 року (а.с.12).

Використання відповідачем коштів в сумі 17 000,00 грн. на виконання договору підтверджено представленими в матеріалах справи доказами, а саме: звітом про використання коштів на навчання інвалідів –підприємців (а.с 13), бухгалтерською довідкою до звіту (а.с.14), актом приймання –передачі виконаних робіт від 30 грудня 2003 року, який підписано позивачем без заперечень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи представлено Висновок аудиторської фірми (а.с.56-58), яким підтверджено, що відповідачем, згідно представлених первинних бухгалтерських документів, на підготовку та проведення навчального процесу по навчанню інвалідів –підприємців на отримання ними свідоцтва водіїв за договором № 1 від 15.11.2003 року було витрачено 17000 грн. Твердження позивача, що відповідач провів навчання лише 5 осіб, спростовується представленими в матеріалах справи копіями посвідчень інвалідів, які проходили навчання в 2003 році, та посвідчень водія отриманих даними особами (а.с. 69-100).

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу також на те, що у відповідності до ст. 256,257 ЦК України, ст. 261 ЦК України строк позовної давності щодо стягнення коштів за договором № 1 від 15.11.2003 року почався з дня підписання акту виконаних робіт - 30.12.2003 року та відповідно закінчився 31.12.2006 року, про що правомірно зазначено місцевим господарським судом.

Отже, враховуючи, що відповідач, до винесення рішення господарським судом Київської області, заявив про застосування строків позовної давності, суд першої інстанції правомірно застосував норми Цивільного кодексу України, які регулюють застосування позовної давності та відмовив Фонду підтримки підприємництва в позові до Приватного підприємства «Сіюж-Строй-Сервіс»про стягнення 14 665,00 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2007 року у справі № 21/187 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу Фонду підтримки підприємництва на рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2007 року у справі № 21/187 - залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 19.09.2007 року у справі № 21/187 за позовом Фонду підтримки підприємництва до Приватного підприємства «Сіюж-Строй-Сервіс» - залишити без змін.

3.          Справу № 21/187 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий                                                                       Жук Г. А.

Судді :

Агрикова О.В.

Андрейцева Г.М.