АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2008
№ 16/343

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Іваненко  Я.Л.

суддів:            Пантелієнка  В.О.

Лосєва  А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -ОСОБА_2, дов № 1696 від
12.10.2007 року

від відповідача -Корпанець А.В., дов.№ 18/2008
від 08.01.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮВС"

на рішення Господарського суду м.Києва від
06.11.2007

у справі № 16/343 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Суб"єкт
підприємницбкої діяльності - фізична особа ОСОБА_1

до                                                   Товариство
з обмеженою відповідальністю "ЮВС"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
стягнення 62331,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від
06.11.2007 року у справі№ 16/343 позов Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1(далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю
“ЮВС” (далі-відповідач) задоволено частково. З відповідача на користь позивача
стягнуто                50 990, 23 грн.
основного боргу, 1 339, 75 грн. річних, 2 553, 73 грн. інфляційних нарахувань,
548, 83 грн.  державного мита та 103, 90
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з даним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду
міста Києва від  06.11.2007року
скасувати. Вважає, що зазначене рішення прийнято з грубим порушенням норм
процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи та грубим порушенням
вимог щодо викладення судового рішення. В обґрунтування своїх вимог скаржник
зазначає, що позивач в порушення правил об'єднання кількох позовних вимог в
одній позовній заяві, об'єднав в своїй позовній заяві вимогу, що виникла з
договору купівлі-продажу цукрових буряків
№ 116/02 та вимогу, що виникла з договору поставки кукурудзи № 68, що в
свою чергу суттєво утруднило вирішення спору та перешкодило з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від  06.11.2007 року залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що суд першої інстанції повністю
дослідив матеріали справи, дав належну оцінку доказам та прийняв правильне та
абсолютно законне рішення.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного
законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено,
що 01.11.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір
купівлі-продажу № 116/02 (далі-договір), відповідно до умов якого позивач
зобов'язався виростити цукрові буряки та передати у власність відповідачу, а
відповідач прийняти та оплатити товар.

На виконання умов вказаного
договору позивачем було поставлено відповідачу товар в кількості 418, 431 тон
на загальну суму 86 615,23 грн., що підтверджується накладними № 12 від
30.11.2006 року, № 13 від 10.12.2006 року, довіреністю ЯМР №774648 від
30.11.2006 року, виданою на ім'я особи, уповноваженої відповідачем на отримання
товару, та актом прийому-передачі цукрового буряка від 18.12.2006 року,  які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.5.5 договору
розрахунок за отриману продукцію здійснюється по факту поставки, а згідно п.
5.6 кінцевий розрахунок за отриману продукцію здійснюється по факту її поставки
після підписання акту прийому-передачі продукції на протязі одного місяця не
пізніше 31.12.2006 року.

Однак, відповідач в порушення умов
договору зобов'язання по оплаті товару не виконав, у зв'язку з чим за останнім
рахується заборгованість в розмірі 86 615, 23 грн.

Доказів проведення розрахунків за
одержаний товар в сумі 86 615, 23 грн. відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться та у встановлений строк.

В свою чергу позивач зазначає, що
04.04.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір ТМЦ № 68
щодо поставки кукурудзи.

За видатковою накладною №
ЮВ-0000521 від 05.04.2007 року відповідач поставив позивачу кукурудзу на
загальну суму 35 625 грн., яку позивачем сплачено не було.

За таких обставин, враховуючи, що
на момент розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не сплачено
вартість отриманого від відповідача товару (кукурудзи) в розмірі 35 625 грн.,
позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором
купівлі-продажу цукрових буряків № 116/02 в розмірі 50 990, 23 грн. (за
вирахуванням заборгованості позивача в сумі 35 625 грн.).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в
межах заявлених позивачем позовних вимог в розмірі 50 990, 23 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Відповідно до розрахунку, наданого
позивачем суду першої інстанції, сума інфляційних витрат становить 2 553, 73
грн., а сума 3 % річних становить 1 339, 75 грн.

Колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції вірно встановлено, що вимога
позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат, а також 3 %
річних підлягає задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що судом
першої інстанції вірно відмовлено в задоволенні вимог позивача щодо стягнення
пені за порушення термінів розрахунків у сумі 7 448, 02 грн., оскільки
договором пеня за порушення відповідачем саме строків оплати не передбачена, а
п. 7.3 договору не конкретизує за яке саме порушення сторони несуть
відповідальність у вигляді пені.

Тому, враховуючи викладене вище,
вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: 50 990,23 грн.
основного боргу, 1 339, 75 грн. - 3% річних та                      2 553, 73 грн.
інфляційних нарахувань.

Щодо твердження скаржника про
порушення позивачем правила об'єднання в одній позовній заяві кількох вимог, то
апеляційний суд відхиляє зазначенні доводи як помилкові, оскільки в даному
випадку позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму боргу саме за
договором № 116/02 купівлі-продажу цукрових буряків від 01.11.2006 року,
зменшивши її при цьому на заборгованість позивача перед відповідачем в сумі 35
625 грн.

Згідно із ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, апеляційний суд приходить до
висновку, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні
підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, ретельно дослідив наявні в матеріалах справи докази, дав їм
належну оцінку, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на викладене вище та
керуючись ст. ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від
06.11.2007 року у справі № 16/343
залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю “ЮВС”  без задоволення.

2.Матеріали справи № 16/343  повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Іваненко  Я.Л.

Судді
Пантелієнко  В.О.

Лосєв  А.М.

28.01.08 (відправлено)