СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 лютого 2008 року

Справа № 2-25/6.1-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Горошко Н.П.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Горбунов Олег Іванович, довіреність № 137/10/10-0 від 22.01.08;

прокурор: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Первомайської міжрайонної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Маргарітов М.В.) від 01.08.2006 по справі № 2-25/6.1-2006А

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Русь" (вул. Піонерська, 43, с. Октябрське, Первомайський р-н, Автономна Республіка Крим, 96323)

до Первомайської міжрайонної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим (вул. Гагаріна, 18, смт. Первомайське, Автономна Республіка Крим, 96300)

за участю прокурора Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська, 21, місто Сімферополь, 95000)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,                                                             ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.08.2006 у справі № 2-25/6.1-2006 (суддя Маргарітов М.В.) позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Русь" до Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення задоволено.

Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим від 17.11.2003 № 000004/26-02/0.

Постанова мотивована тим, що висновки відповідача про заниження позивачем валового доходу є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у підприємства були відсутні витрати з придбання кормів на суму 182 200, 00 грн, які повинні бути відображені в рядку 12 декларації за період, що перевірявся.

У судовому засіданні 18.02.2008 відповідач підтримав свої вимоги.

У зв'язку з реорганізацією Державної податкової інспекції в Первомайському районі Автономної Республіки Крим відповідач заявив клопотання про заміну її правонаступником. Судова колегія вважає можливим задовольнити клопотання відповідача та замінити Державну податкову інспекцію в Первомайському районі Автономної Республіки Крим на Первомайську міжрайонну державну податкову інспекцію Автономної Республіки Крим.

Представник позивача у судовому засіданні 28.01.2008 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду - без змін.

Прокурор у судовому засіданні 28.01.2008 просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 суддю Дугаренко О.В. замінено на суддю Волкова К.В.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2007 суддю Шевченко Н.М. замінено на суддю Дугаренко О.В.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.01.2008 суддю Дугаренко О.В. замінено на суддю Щепанську О.А.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 суддю Щепанську О.А. замінено на суддю Горошко Н.П.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 28.01.2008 до 18.02.2008.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

17.11.2003 Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим (правонаступник Первомайська міжрайонна державна податкова інспекція Автономної Республіки Крим) провела перевірку позивача з окремих питань дотримання вимог податкового законодавства, за результатами якої складено акт № 8/26-20/33/31692930.

Перевіркою встановлено порушення підпункту 5.3.9 пункту 5.3, пункту 5.1 статті 5 Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств”.

На підставі зазначеного акту Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим 17.11.2003 прийняла та надіслала на адресу позивача податкове повідомлення-рішення № 000004/26-02/0 про донарахування податку на прибуток у сумі 64 860,00 грн.

Підставою для донарахування податку на прибуток стало заниження об’єкта оподаткування податку на прибуток у 2002 році на суму 357 700, 00 грн, у тому числі заниження валового доходу на суму 61 200 грн і завищення валових витрат у сумі 296 700, 00 грн.

Завищення валових витрат на суму 182 200, 00 грн пов’язано з тим, що позивач, як стверджується в акті перевірки, двічі відніс до валових витрат вартість кормів до худоби. Так, перший раз –відніс суми, сплачені за покупні корма. Другий –відніс до валових витрат вартість кормів при їх відпуску зі складу на виробництво. В акті перевірки не зазначається на те, коли і за якими документами позивач відніс до валових витрат витрати на придбання кормів. У зв’язку з чим судом була призначена судово-бухгалтерська експертиза. Висновком судово-бухгалтерської експертизи № 34 від 31.12.2007 встановлено, що документами податкового та бухгалтерського обліку позивача не підтверджується факт повторного включення до валових витрат суми 182 200 грн. Оскільки відповідач не надав будь-яких доказів, які б спростовували цей висновок експертизи, а в акті перевірки відсутнє посилання на первинні документи, слід визначити, що факт повторного включення до валових витрат на придбання та виробництво кормів не встановлений. Отже, не встановлений факт завищення позивачем валових витрат на 182 200 грн.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що позивачем у порушення підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” не віднесено до складу валового доходу в березні 2002 року 16 864 грн передоплати, отриманої за платіжним дорученням № 1 від 27.03.2002 від приватного підприємця Савченко, тобто за датою зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг). Висновком судово-бухгалтерської експертизи № 34 від 31.12.2007 встановлено, що 16 864 грн передоплати віднесені позивачем до складу валового доходу в квітні 2002 року (декларація за 1 півріччя 2002 року).

Відповідно до підпункту 4.1.5 пункту 4.1. статті 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” валовий доход включає доходи, не враховані в обчисленні валового доходу періодів, що передують звітному, та виявлені у звітному періоді.

Таким чином, дії позивача відповідають вимогам чинного законодавства.

Підставою для донарахування податку на прибуток у сумі 21 667, 76 грн стало не включення позивачем до складу валового доходу 26 000, 00 грн вартості отриманих товарів за податковою накладною № 56 від 02.04.2002 виданої ПКХ „Зоря”.

Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств” валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами. Валовий доход включає, зокрема, загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів.

Підпункт 5.1 статті 5 того ж Закону встановлює, що валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються, зокрема, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Відповідно до підпунктів 11.2.1, 11.3.1 пунктів 11.2, 11.3 статті 11 зазначеного Закону датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг). Датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) –дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку.

Підпунктом 11.3.4 пункту 11.3 статті 11 Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств”, в редакції Закону від 31.07.2002, також встановлено, що датою збільшення валового доходу у разі здійснення бартерних (товарообмінних) операцій вважається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку; або дата оприбуткування товарів, а для робіт (послуг) –дата фактичного отримання результатів робіт (послуг) платником податку.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.03.2002 між позивачем та ПКХ „Зоря” був укладений договір № 52 на поставку продукції. На виконання договору позивач поставив свиней на суму 25 902, 000 грн, у тому числі податок на додану вартість у сумі 4317, 00 грн. На зазначену суму СПХ „Зоря” виписало податкову накладну № 3 від 02.04.2002 й у свою чергу відпустило на адресу позивача цукор на суму 26 000 грн, у тому числі податок на додану вартість у сумі 4 333,38 грн. Позивач виписав податкову накладну № 56 від 02.04.2002.

Відповідно до висновку експертизи № 34 від 31.12.2007 ця товарообмінна (бартерна) операція була проведена позивачем в одному податковому періоді (другому кварталі 2002 року) і включена до складу валового доходу в сумі 21 585 грн та до складу валових витрат в сумі 21 666,67 грн. Встановлені при перевірки розбіжності в сумі 21 667,67 грн у бік зменшення виникли у зв'язку з тим, що перевіряючими не врахована зустрічна господарська операція з продажу (податкова накладна № 3 від 02.04.2002 на суму 21 585 грн).

Отже, підстав для донарахування податку на прибуток у сумі 21 667, 76 грн немає.

В акті перевірки зазначено, що при проведенні товарообмінних (бартерних) операцій позивач не включив до складу валових доходів суму отриманих товарів за податковою накладною б/н за червень 2002 року, виданої СПК „Росія” на рибу і послуги електроенергії на суму 22 617 грн (без податку на додану вартість).

05.03.2002 між позивачем та СПК „Росія” був укладений договір № 206/1 про поставку електроенергії. Відповідно до пункту 3 договору позивач здійснює розрахунок за спожиту електроенергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок СПК „Росія” або готівкою до каси контрагента.

На виконання договору СПК „Росія” здійснило поставку електроенергії на суму 14 387,29 грн, що підтверджується актом виконаних робіт № 1 від 25.06.2002 і податковою накладною за червень 2002 року; а позивач здійснив сплату готівкою до каси СПК „Росія” на загальну суму 14 722, 00 грн, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Відомості, що відображені в акті перевірки, цим обставинам не відповідають. Відповідно до вимог Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств” позивач правомірно включив у 2 кварталі 2002 року до складу валових витрат суму 11 989, 48 грн.

За цих обставинах позивачем обґрунтовано включена ця сума підприємством до складу валових витрат.

За договором міни з СПК „Росія” згідно з податковими накладними № 10, № 10а від 30.05.2002 позивачем відпущено СПК „Росія” сільськогосподарську продукцію на суму 9 568,32 грн (у тому числі податок на додану вартість 1 594,68 грн), за податковою накладною № 13а –на суму 3 169,73 грн у тому числі податок на додану вартість 528,29 грн). Всього на суму 12 738 грн (у тому числі податок на додану вартість 2 122,97 грн). Ця господарська операція включена до складу валового доходу позивача не в травні, а в червні 2002 року, що підтверджується висновком судово-бухгалтерської експертизи № 34 від 31.12.2007.

Дохід за даною операцією відповідно до вимог пункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 1 Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств” був включений до валового доходу підприємства за першою подією та відображений в декларації за 2 квартал 2002 року.

На виконання зазначеного договору в червні 2002 року СПК „Росія” відпущено позивачу рибу на суму 12 789 грн, у тому числі податок на додану вартість у сумі 2 131, 54 грн. Відповідно до вимог пункту 11.2.1 пункту 11.2 статті 1 Закону України „ Про оподаткування прибутку підприємств” витрати, пов'язані з придбанням товару, віднесені до складу валових витрат позивача та відображені в декларації за 2 квартал 2002 року. Отже, підстав для донарахування податку на прибуток у сумі 22 617, 00 грн немає.

З огляду на викладене заниження позивачем прибутку на суму 243 378, 00 грн матеріалами справи не підтверджується.

Крім того, слід враховувати, що за 2002 рік позивачем отримані збитки в сумі 141 400, 00 грн, що підлягають перенесенню на наступні податкові періоди. Це підтверджується актом перевірки. Тому позивач у цій частині не мав права нараховувати податок на прибуток навіть за наявності факту заниження оподаткованого прибутку.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим від 17.11.2003 № 000004/26-02/0 підлягає визнанню нечинним.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Первомайської міжрайонної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Маргарітов М.В.) від 01.08.2006 у справі № 2-25/6.1-2006А залишити без змін.

3.Здійснити заміну відповідача - Державної податкової інспекції в Первомайському районі Автономної Республіки Крим на Первомайську міжрайонну державну податкову інспекцію Автономної Республіки Крим.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      К.В. Волков

Н.П. Горошко