ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
січня 2008 р.
Справа № 16/197-07

вх. № 10309/6-16

Суддя господарського суду Здоровко Л.М.

при секретарі судового засідання Малярчук Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 особисто;

1-го відповідача - не з'явився;

2 -го відповідача -Ткаченко О. В., довіреність №б/н від 22.06.2006
р.;

3 -го відповідача - не з'явився;

4 -го відповідача - не з'явився;

5 -го відповідача - не з'явився;

6 -го відповідача - не з'явився;

7-го відповідача - не з'явився;

8 -го відповідача - не з'явився;

3-ї особи - Дудник Д.В., довіреність №13 від 07.02.2007 р.

3-ї особи (Міністерство аграрної політики України) -  не з'явився;

розглянувши справу за позовом
громадянки ОСОБА_1, смт. Комсомольське,

до  Закритого
акціонерного сільськогосподарського товариства "Зміївська овочева
фабрика", (ЗАСТ ”ЗОФ”) смт. Комсомольське;

Закритого акціонерного товариства ТМ "Зміївська овочева
фабрика" (ЗАТ ТМ ЗОФ) , смт. Комсомольське;

громадянина ОСОБА_2;

Товариства з обмеженою відповідальністю Капітал-1”;

Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія-1";

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кунєро-1";

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-1";

Зміївської райдержадміністрації Харківської області,

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по
Харківській області;

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Міністерство аграрної політики України;

про визнання права на майновий пай;

визнання проведення конференції від 10.02.2000 р. нелегітимною;

визнання недійсними всіх
рішень прийнятих на конференції від 10.02.2000 р.;

скасування державної реєстрації ЗАСТ "Зміївська овочева
фабрика";

поновлення державної реєстрації КСП "Зміївська овочева
фабрика";

визнання незаконною передачі майна ЗАСТ "Зміївська овочева
фабрика"- ТОВ "Капітал-1", ТОВ
"Надія-1", ТОВ "Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1";

визнання незаконною передачі майна
ТОВ "Капітал-1", ТОВ
"Надія-1", ТОВ "Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1" -
ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика";

зобов'язання ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика"
повернути в КСП "Зміївська овочева фабрика" все майно одержане в
якості засновницькового внеску від ТОВ "Капітал-1", ТОВ  "Надія-1", ТОВ
"Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1";

зобов'язання КСП "Зміївська овочева фабрика" визначити
розмір майнового паю та оформити підтверджуючі документи,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 16.01.2008 року оголошувалась перерва до
16:40 год. 17.01.2008 року для виготовлення повного тексту рішення.

Позивач звернувся до Зміївського районного суду Харківської
області з позовною заявою  в якій просить
визнати право на майновий пай КСП "Зміївська овочева фабрика",
визнати проведення конференції 10 лютого 2000 р. нелегітимною, визнати
недійсними всі рішення прийнятті на конференції 10 лютого 2000 р.,  скасувати державну реєстрацію ЗАСТ
"Зміївська овочева фабрика", поновити державну реєстрацію КСП
"Зміївська овочева фабрика",
визнати незаконним передачу майна ЗАСТ "Зміївська овочева
фабрика", ТОВ "Капітал-1", ТОВ
"Надія-1", ТОВ "Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1",
визнати незаконним передачу майна  ТОВ
"Капітал-1", ТОВ
"Надія-1", ТОВ "Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1",
ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика", зобов'язати ЗАТ ТМ
"Зміївська овочева фабрика" повернути КСП "Зміївська овочева
фабрика" все майно одержане в якості засновницького внеску від  ТОВ "Капітал-1", ТОВ  "Надія-1", ТОВ
"Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1", зобов'язати КСП "Зміївська
овочева фабрика"  визначити розмір
майнового паю та оформити підтверджуючі документи, обгрунтовуючі свої позовні
вимоги наступними обставинами.

З 1970 року по 1972 рік та з 1983 року по 1999 рік ОСОБА_1
працювала в радгоспі "Зміївська овочева фабрика". У 1997 році радгосп
реформовано в КСП "Зміївська овочева фабрика", а майно радгоспу
передано в пайовий фонд КСП "Зміївська овочева фабрика", при цьому,
члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі і позивач,
були власниками майнового та земельного паю, розмір якого мав бути визначений
адміністрацією КСП "Зміївська овочева фабрика".

Було затверджений склад комісії, яку зобов'язувалося скласти
список членів колетивного сільськогосподарського підприємства. Зазначені списки
були складені, однак зникли з підприємства, у зв'язку з чим припинилися заходи
щодо визначення розміру майнового паю, оформлення документів для підтвердження
права власності на майно, передане державою в колективну власність членів
колективного сільськогосподарського підприємства.

10.02.2000 року проведено конференцію трудового колективу, на якій
було прийнято рішення про реорганізацію КСП "Зміївська овочева
фабрика" в ЗАСТ "Зміївська овочева фабрика", затверджено статут
закритого акціонерного сільськогосподарського товариства. Проведення конференції
та прийняті на ній рішення позивач просить визнати недійсними, оскільки КСП
"Зміївська овочева фабрика" реорганізовано, хоча паювання майна
(визначення розміру майнового паю) проведено не було, при цьому, ОСОБА_2
розпорядився майном колективного сільськогосподарського підприємства,
безпідставно передавши його в якості засновницького внеску ТОВ
"Капітал-1", ТОВ "Надія-1", ТОВ "Кунєро-1”, ТОВ
"Мрія-1", які в подальшому передали зазначене майно ЗАТ ТМ
"Зміївська овочева фабрика", що проводить господарську діяльність за
місцем розташування КСП "Зміївська овочева фабрика", користуючись
майном членів КСП "Зміївська овочева фабрика", у тому числі і майном
позивача.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від
18.08.2006 року до участі у  справі  в якості відповідачів  залучено
ТОВ   "Капітал-1", ТОВ
"Надія-1", ТОВ "Кунєро-1, ТОВ "Мрія-1".

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від
03.10.2006р. позовні вимоги щодо визнання проведення конференції трудового
колективу від 10.02.200р. нелегітімною, а рішень прийнятих на ній - недійсними,
та скасування державної реєстрації ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика” залишені
без розгляду; у задоволені решти позову відмовлено; ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 20.12.2006р. рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 03.10.2006р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2007
р.   касаційну скаргу громадянки ОСОБА_1
задоволено частково, рішення Зміївського районного суду Харківської області від
03.10.2006 р., ухвалу апеляційного суду Харківської  області від 20.12.2006 р. скасовано, справу
передано до господарського суду Харківської області на новий розгляд. Також у
постанові Вищого господарського суду України
від 06.09.2007 р. зазначено, що позов особи про визнання за нею права на
майновий пай слід вирішувати за участю органу приватизації та органу, в
управлінні якого перебувало майно до його передачі колективному
сільськогосподарському підприємству.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції,  є
обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок постанови Вищого господарського суду України
від 06.09.207р. господарський суд Харківської області ухвалою від 24.09.2007р.
залучив до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Харківській області та Міністерство аграрної політики.

17.10.2007р. представник 2-го відповідача (ЗАТ ТМ „ЗОФ”) надав до
канцелярії господарського суду відзив, в якому позовні вимоги не визнає;
вказує, що при зверненні до суду позивачкою пропущено строк позовної давності,
крім того ЗАТ ТМ „Зміївська овочева фабрика” не знаходиться з позивачкою в
будь-яких правових відносинах і не порушувало прав та інтересів позивачки, ЗАТ
ТМ „Зміївська овочева фабрика” є юридичною особою яку створено відповідно до
вимог діючого законодавства України, і правонаступником КСП „Зміївська овочева
фабрика” та ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика” не є. ТОВ "Капітал-1",
ТОВ "Надія-1", ТОВ "Кунєро-1”, ТОВ "Мрія-1", які є
відповідачами  на теперішній час ліквідовані
без правонаступництва та виключені із ЄДРПОУ. Стосовно вимоги позивачки про
зобов'язання ЗАТ ТМ „Зміївська овочева фабрика” повернути КСП „Зміївська
овочева фабрика” все майно, одержане в якості засновницьких внесків від ТОВ
"Капітал-1", ТОВ "Надія-1", ТОВ "Кунєро-1”, ТОВ
"Мрія-1", 2-й відповідач вказує, що ЗАТ ТМ „Зміївська овочева
фабрика” не отримувало від КСП „Зміївська овочева фабрика” вказаного майна і не
знаходилось з зазначеним КСП в будь-яких цивільних чи господарських стосунках
та не укладала з договорів, крім того позовні вимоги не носять конкретний
характер, не зазначено вартість спірного майна, його перелік та склад. Стосовно
позовних вимог щодо визнання нелегітимними проведення конференції трудового
колективу КСП „Зміївська овочева фабрика” 10 лютого 2000 року, про визнаня
недійсними всіх рішень прийнятих на цій конференції та про скасування державної
реєстрації ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика”, 2-й відповідач вказує наступне.
Перелічені позовні вимоги вже розглянуті судом по суті за участю позивачки та
стосовно позовних вимог вже є рішення суду, яке набрало законої сили (рішення
Зміївського районного суду Харкіської області від 07.02.2007р. по справі
№2-1/07 в якій ОСОБА_1 є співпозивачкою, предметом розгляду якої, в тому числі
були і зазначені вище позовні вимоги, в задоволені позовних вимог -
відмовлено). Крім того, ст. 16 ЦК України не передбачає такого способу захисту
прав як визнання нелігитимними конференції трудового колективу. Та зазначає, що
позивачка на момент проведення спірної конференції в трудових відносинах з КСП
„Зміївська овочева фабрика” не знаходилась (звільнилась 09.09.1999р.), тому
проведення цієї конференції трудового колективу та прийняті на ній рішення не
можуть зачіпати прав та інтересів позивачки. Щодо позовної вимоги про визнання
за позивачкою права на майновий пай, 2-й відповідач вказує, що вона є
акціонером ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика”, яке утворено шляхом реорганізації
КСП „Зміївська овочева фабрика” та є його правонаступником, що підтверджується
реєстром власників іменних цінних паперів ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика”
станом на 01.12.2005р..  Стосовно
позовної вимоги про поновлення державної реєстрації КСП „Зміївська овочева
фабрика”, вказує що норми діючого законодавства не передбачають такого способу
захисту права. Також надав суду заяву про застосування позовної давності та
клопотання про припинення провадження у справі щодо частини позовних вимог, в
якому просить припинити провадження у справі №16/197-07 щодо частини позовних
вимог, а саме: про визнання нелігитимними проведення конференції трудового
колективу КСП „Зміївська овочева фабрика” 10.02.2000р.; про визнання недійсними
всіх рішень, які прийняті на конференції трудового колективу КСП „Зміївська
овочева фабрика” 10.02.2000р.; про скасування державної реєстрації ЗАСТ
„Зміївська овочева фабрика”; про визнання незаконною передачі майна від ТОВ
"Капітал-1", ТОВ "Надія-1", ТОВ "Кунєро-1”, ТОВ
"Мрія-1"; про зобов'язання ЗАТ ТМ „Зміївська овочева фабрика”
повернути в КСП „Зміївська овочева фабрика” все майно, одержане в якості
засновницького внеску від ТОВ "Капітал-1", ТОВ "Надія-1",
ТОВ "Кунєро-1”, ТОВ "Мрія-1", обгрунтовуючи своє клопотання, тим
що 16.02.2001р. позивачка разом з іншими фізичними особами звернулась з позовом
до Зміївського районного суду Харківської області,  предметом розгляду по цій справі є наступні
позовні вимоги: про визнання недійсною конференції трудового колективу КСП
„Зміївська овочева фабрика” від 10.02.2000р. та відміну всіх прийнятих на цій
конференції рішень, про відміну державної реєстрації ЗАСТ „Зміївська овочева
фабрика” та про відшкодування моральної шкоди. Рішенням Зміївського районного
суду Харківської області по справі №2-1/2007 від 07.02.2007р. у задоволені
позовних вимог позивачам - відмовлено. Вказане рішення набрало законної
сили.  Предметом судового розгляду по
справі №16/197-07 є тотожні позовні вимоги, а саме: визнання нелигітимним
проведення конференції трудового колективу КСП „Зміївська овочева фабрика” від
10.02.2000р., визнання недійсними всіх рішень, які прийняті на конференції
трудового колективу КСП „Зміївська овочева фабрика”, скасування державної
реєстрації ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика”. Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 80
ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.
Окрім того, 2-й відповідач вказує, що теперішній час ТОВ "Капітал-1",
ТОВ "Надія-1", ТОВ "Кунєро-1”, ТОВ "Мрія-1",
ліквідовані без правонаступництва та видалені із ЄДРПОУ, що підтверджується
довідками ЄДРПОУ. КСП „Зміївська овочева фабрика” була перетворена шляхом
реорганізації у ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика”, а тому теж не існує як
юридична особа.

30.10.2007р. від представника 3-ї особи (Регіонального відділення
Фонду державного майна України в Харківській області надалі - відділення Фонду)
до канцелярії господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому
вказує, що згідно до п. 2 додатку №1 наказу відділення Фонду від 17.09.1996 р.
№1708-П радгосп "Зміївська овочева фабрика" віднесено до переліку
сільськогосподарських підприємств, що підлягають приватизації шляхом
перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства та акціонерні
товариства. Наказом відділення Фонду від 26.02.1997 р. №326-П створено комісію
з інвентаризації майна цілісного майнового комплексу - радгоспу "Зміївська
овочева фабрика". Згідно до Акту оцінки вартості майнового комплексу,
затвердженого розпорядженням начальника відділення Фонду від 26.06.1997р.
№658-Р та внесених до нього змін, затверджених наказом начальника відділення
Фонду від 26.08.1997р. №433-П, вартість цілісного майнового комплексу радгоспу
"Зміївська овочева фабрика" становить 27 002 741 грн. До вартості
активів ЦМК радгоспу "Зміївська овочева фабрика" увійшли всі активи,
які були зараховані на баланс підприємства на дату приватизації. Оціночна
вартість майна, що підлягала приватизації, розрахована по залишковій вартості
основних фондів, станом на 01.04.1996р. складала 2 405 958 грн., крім об'єктів
соціально-побутового призначення. Правонаступником всіх майнових прав радгоспу
виступило новостворене КСП "Зміївська овочева фабрика".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.11.2007 р.
залучено до участі у справі в якості відповідача - Зміївську
райдержадміністрацію Харківської області, оскільки заявлено позовні вимоги про
скасування державної реєстрації ЗАСТ "Зміївська овочева фабрика" та
поновлення державної реєстрації КСП Зміївська овочева фабрика".

14 січня 2008 року позивач надав до канцелярії господарського суду
клопотання в якому просить залучити до
матеріалів справи копію клопотання від 21.03.2005р. №2992.

В судовому засіданні від 16.01.2008р. суд заслухавши пояснення
позивача, що клопотання від 21.03.2005р. №2992 надано як доказ звернення
позивача до суду по іншій справі раніше, вважає можливим його залучити до
матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник 1-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го відповідача у
судове засідання не з'явилися, відзив та витребувані судом документи не надали,
про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини
неявки суд не повідомили.

Представник 2-го відповідача в судовому засіданні в позовні
вимоги  не визнає, зазначає, що позивачем
пропущено строк позовної давності.

3-я особа (Міністерство аграрної політики України) в судове
засідання не з'явився, витребувані судом документи не надав, про час і місце
слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Представник 3-ї особи (Регіональне відділення Фонду державного
майна України в Харківській області) у судовому засіданні  додаткових доказів та пояснень не надав.

Суд вислухавши позивача, представників 2-го відповідача та 3-ї
особи, розглянувши матеріали справи в їх сукупності,  встановив наступне.

Позивач з 14 квітня 1970 року по 13 квітня 1972 року працювала в
радгоспі "Зміївська овочева фабрика" та з 22 лютою 1983 року по 31
березня 1998 року - в радгоспі "Готвальдівська овочева фабрика", (згідно
архівної довідки №996 від 30.10.2007р радгосп „Зміївська овочева фабрика”
перейменовано в радгосп "Готвальдівська овочева фабрика")  з 1 квітня 1998 року по 9 вересня 1999 року -
в КСП "Зміївська овочева фабрика".

Статтею 5 Закону України „Про особливості приватизації майна в
агропромисловому комплексі” передбачається, що приватизація майна радгоспів та
інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом
перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні
товариства за  рішенням  загальних зборів  (зборів уповноважених).

Рішенням загальних зборів трудового колективу радгоспу „Зміївська
овочева фабрика” від 20.08.1997р. одноголосно постановлено подати заяву на
приватизацію майна радгоспу „Зміївська овочева фабрика” шляхом створення КСП
„Зміївська овочева фабрика”. Згідно до п. 2 додатку №1 наказу Регіонального
відділення Фонду державного майна України в Харківській області від 17.09.1996
р. №1708-П радгосп "Зміївська овочева фабрика" віднесено до переліку
сільськогосподарських підприємств, що підлягають приватизації шляхом
перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства та акціонерні
товариства. Статут КСП „Зміївська овочева фабрика” зареєстровано Розпорядженням
№509 від 08.09.1997р. Зміївською районною адміністрацією.

В період виконання  указу
Президента України „Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування
аграрного сектору економіки" КСП „ Зміївська овочева фабрика" була
реорганізована в ЗАСТ Зміївська овочева фабрика".

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про колективне
сільськогосподарське підприємство”, колективне сільськогосподарське
підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об'єднанням  громадян у самостійне підприємство для
спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на
засадах підприємництва та самоврядування.

Згідно до ст. 4 Закону України „Про колективне
сільськогосподарське підприємство”, підприємство діє на основі статуту. У
статуті підприємства вказуються найменування
підприємства,  його
місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, порядок вступу до підприємства і
припинення членства в ньому, принципи формування  спільної власності та права членів щодо неї,
порядок  розподілу  прибутку, отриманого від операцій із цінними
паперами, загальні права та обов'язки членів підприємства; передбачаються  органи самоврядування, порядок їх формування
та компетенція, права та обов'язки підприємства і його членів щодо використання
й охорони земель, водних та інших природних ресурсів, виробничо-господарської,
фінансової і трудової діяльності, питання оплати та охорони праці, соціальні
гарантії, умови і порядок реорганізації та ліквідації підприємства. Статут
підприємства може містити й інші положення, що не суперечать законодавству
України.

Самоврядування в підприємстві забезпечується на основі права
членів підприємства брати участь у вирішенні всіх питань його діяльності,
виборності та  підзвітності
виконавчо-розпорядчих органів, обов'язковості рішень, прийнятих більшістю, для
всіх членів підприємства (ст. 22 Закону України „Про колективне
сільськогосподарське підприємство”).

Відповідно до ст. 23 Закону України „Про колективне
сільськогосподарське підприємство” вищим органом самоврядування у підприємстві
є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами
справами підприємства керує правління. Повноваження загальних зборів (зборів
уповноважених) і  правління  визначаються
статутом підприємства. Загальні збори (збори уповноважених): приймають
статут підприємства,  вносять до нього
зміни  та доповнення; вирішують
питання  про  обрання
правління,  його  голови та ревізійної комісії підприємства;
приймають рішення про реорганізацію і ліквідацію підприємства, про його участь
в акціонерних товариствах, корпораціях, асоціаціях, концернах та інших
об'єднаннях; вирішують інші важливі питання діяльності підприємства.

Пунктом  10.5. Статуту КСП
"Зміївська овочева фабрика" встановлено, що у великих підприємствах,
де скликати загальні збори важко, для розв'язання питань, що належать до відання
загальних зборів, скликаються збори уповноважених, про це вносить відповідний
запис до Статуту підприємства. Збори правомочні вирішувати питання, якщо на них
присутні не менше ѕ уповноважених.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України „Про колективні
сільськогосподарські підприємства” (в редакції від 31.10.1996р.), реорганізація
(злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства
провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або
за рішенням суду чи арбітражного суду.

Як вбачається з протоколу №1 конференції (зборів уповноважених)
КСП „Зміївська овочева фабрика” (надалі - конференція) від 10 лютого 2000 року,
на конференції були присутні 160 чоловік з 205 вибраних делегатів, (вимоги п.
10.5. Статуту КСП "Зміївська овочева фабрика" щодо наявності 3/4
уповноважених було виконано) позивач не надала належних доказів відсутності
кворуму на конференції (зборів уповноважених) 10.02.2000р.

Повісткою дня було:

1.          Затвердження
засновницьких документів.

2.          Вибори органів
управління ЗАТ "Зміївська овочева фабрика".

За дану повістку дня делегати проголосували одноголосно.

На конференції одноголосно було затверджено: установчі документи і
вибрано орган управління ЗАТ "Зміївська овочева фабрика", прийнято
рішення вибрати уповноважених від колективу для підписання установчого
договору  ЗАТ "Зміївська овочева
фабрика" в складі 3 -х чоловік ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Суд не приймає посилання позивачки на те, що рішення прийняті на
конференції уповноваженими делегатами з перевищенням їх повноважень, оскільки
відповідно до норм ст. 23 Закону України „Про колективне сільськогосподарське
підприємство” та п. 10.5. Статуту КСП "Зміївська овочева фабрика"
таким правом наділені також збори уповноважених.

Відповідно статті 33 Господарського процесуально кодексу України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Конференція (збори уповноважених) мала право приймати рішення про
реорганізацію (перетворення), так і про затвердження статутних документів
створюємого акціонерного товариства, доказів в обґрунтування своїх позовних
вимог, про те, що проведення конференції від 10 лютого 2000 року було
нелегітимним, доказів в обгрунтування незаконності прийнятих рішень позивач
суду не надала.

За таких обставин нема підстав для задоволення позовних вимог щодо
визнання проведення конференції від 10.02.2000 р. нелегітимною, визнання
недійсним рішень конференції від 10.02.2000 р., та скасування державної реєстрації
ЗАСТ "Зміївська овочева фабрика".

Клопотання 2 -го відповідача про припинення провадження у справі
№16/197-07 по п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, щодо частини позовних вимог, а
саме: про визнання нелігитимними проведення конференції КСП „Зміївська овочева
фабрика” 10.02.2000р.; про визнання недійсними всіх рішень, які прийняті на
конференції КСП „Зміївська овочева фабрика” 10.02.2000р.; про скасування
державної реєстрації ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика”; оскільки є рішення
Зміївського районного суду Харківської області від 07.02.2007р. яким вирішено
спір з тих самих підстав та між тими ж самими сторонами, про той же предмет -
суд відхиляє, так як рішенням Зміївського районного суду Харківської області
від 07.02.2007р.  відмовлено у задоволені
позову ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до КСП
"Зміївська овочева фабрика" ЗАСТ "Зміївська овочева
фабрика", ліквідатора ОСОБА_11, ЗАТ ТМ "Зміївська овочева
фабрика" ОСОБА_2, Зміївської районної державної адміністрації про визнання
недійсною конференції трудового колективу КСП "Зміївська овочева
фабрика", про відшкодування моральної шкоди, про відміну реєстрації ЗАСТ
"Зміївська овочева фабрика”, не між тими ж сторонами, з іншими позовними
вимогами.

Позовні вимоги про: визнання незаконною передачі майна ЗАСТ
"Зміївська овочева фабрика"- ТОВ "Капітал-1", ТОВ  "Надія-1", ТОВ
"Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1", визнання незаконною передачі
майна  ТОВ "Капітал-1",
ТОВ  "Надія-1", ТОВ
"Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1" - ЗАТ ТМ "Зміївська овочева
фабрика", зобов'язання ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика"
повернути в КСП "Зміївська овочева фабрика" все майно одержане в
якості засновницькового внеску від ТОВ "Капітал-1", ТОВ  "Надія-1", ТОВ
"Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1" - не підлягають задоволенню
враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. „в” п. 6.4.2. Статуту ЗАСТ „Зміївська овочева
фабрика” (в редакції 2001р.) до компетенції правління належить укладання
договорів та інших угод щодо застави, оренди, продажу та відчудження іншими
способами рухомого та нерухомого майна Товариства, отримання позик та кредитів
на суму, що не перевищує 15% балансової вартості активів Товариства за умови
обов'язкового попереднього погодження таких угод Спостережною радою, якщо сума
кожного з вищенаведених договорів (угод) перевищує вартість 15% активів
Товариства - лише за умови прийняття відповідного рішення загальними зборами
акціонерів.

З установчого договору ЗАТ ТМ "Зміївська овочева
фабрика" (т. 1 а.с. 244-251) вбачається, що юридичні особи ТОВ
„Капітал-1", ТОВ "Надія-1” ТОВ "Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1"
ВАТ „Харківська овочева фабрика” стали засновниками ЗАТ ТМ „ЗОФ”, внеском у
статутний фонд ЗАТ ТМ „Зміївська овочева фабрика”, стало майно ТОВ
'Капітал-1", ТОВ "Надія-1” ТОВ "Кунєро-1", ТОВ
"Мрія-1" ВАТ „Харківська овочева фабрика”.

Позивачем не надано доказів передачі майна ЗАСТ "Зміївська
овочева фабрика" - ТОВ "Капітал-1", "Надія-1",
"Кунєро-1", "Мрія-1", в матеріалах справи відсутні
відомості щодо того, яке майно, коли, яка його вартість, на якій правовій
підставі було передано.

Позивачем не надано обгрунтування підстав визнання незаконною
передачі майна  ТОВ
"Капітал-1", ТОВ "Надія-1", ТОВ "Кунєро-1", ТОВ
"Мрія-1" - ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика".

Посилання позивача на порушення кримінальної справи відносно
посадових осіб ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика” судом не приймаються у якості
належного доказу незаконності передачі майна, оскільки кримінальна справа
розглядається Харківським районним судом Харківської області, на цей час
рішення по справі не прийнято.

Згідно довідок Головного управління статистики у Харківській
області (т. 1 а.с. 239-240), ТОВ "Мрія-1" 20 серпня 2002 року, ТОВ
"Надія-1" 1 жовтня 2002 року, ТОВ "Капітал-1" 20 серпня
2002року, ТОВ "Кунєро-1" 1 жовтня 2002 року видалено з державного реєстру
підприємств та організацій України, на підставі повідомлення про скасування
державної реєстрації виконавчого комітету міської ради м. Харкова. Згідно
довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців державна реєстрація ВАТ "Харківська овочева фабрика"
(т 1 а.с. 252) припинена 23 листопада 2005 року за судовим рішенням щодо
визнання юридичної особи банкрутом. Таким чином, юридичні особи, які були
засновниками ЗАТ ТМ "Зміївська овочева фабрика" ліквідовані без
правонаступників.

ЗАТ ТМ „Зміївська овочева фабрика” не є правонаступником, а ні КСП
„Зміївська овочева фабрика”, а ні ЗАСТ „Зміївська овочева фабрика”.

Позовні вимоги про: поновлення державної реєстрації КСП
"Зміївська овочева фабрика", зобов'язання КСП "Зміївська овочева
фабрика" визначити розмір майнового паю та оформити підтверджуючі
документи, визнання права на майновий пай не можуть бути задоволені, оскільки
КСП "Зміївська овочева фабрика" було реорганізовано (перетворено) в
ЗАСТ "Зміївська овочева фабрика",
що підтверджується копією витягу з ЄДРПОУ від .20.04.2006р. №4449/12-06.

Крім того як вбачається з матеріалів справи юридична особа ЗАСТ
"Зміївська овочева фабрика" ліквідована без правонаступників, що
підтверджується належним чином засвідченою копією витягу з ЄДРПОУ від
30.10.2007р. №13145/12-07. (т.2 а.с. 146).

Тим паче, що діюче законодавство України не передбачає такий
спосіб захисту права як поновлення державної реєстрації.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо розпаювання майна КСП
"Зміївська овочева фабрика”.

Зі змісту статей 7, 9 Закону України "Про колективне
сільськогосподарське підприємство" та Указу Президента України від 3
грудня 1999 р. N 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо рискорення
реформування аграрного сектора економіки" вбачається, що: майно КСП належить
його членам на праві спільної часткової власності; пайовий фонд майна КСП
складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів,
створених за рахунок  діяльності  підприємства, цінних паперів, акцій, а також
коштів у грошовому виразі; майновий пай є грошовим еквівалентом трудового
внеску кожного працівника  в колективне
майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника
з господарства). Відповідно до статей 5, 8 Закону України "Про колективне
сільськогосподарське підприємство" право
розпоряджатися  своїм  паєм на власний розсуд член  КСП
набуває  лише  після
припинення  членства  в підприємстві. До припинення членства  частка
майна члена КСП є частиною майна цього підприємства, яке у статуті
визначає принципи формування  спільної  власності
та  права членів щодо неї і через
свої органи здійснює право власності (тобто
володіння, користування, розпорядження).

Оскільки законодавством передбачено рівність прав і обов'язків
членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів,
а правочинність членів підприємств є похідною від статуту, завдань і функцій
цих підприємств та правочинності останніх як юридичних осіб, то і право
громадян вимагати виділення своєї частки (паю) з володіння і користування аграрного  підприємства, як і інші правовідносини членів
КСП, зокрема щодо виділення-отримання майнового паю, складу цього паю,
його  юридичного оформлення,  також мають грунтуватися на принципі рівності
прав та обов'язків зазначених
сторін.  Це  означає,
що: праву  члена КСП вимагати
виділення майнового паю відповідає право цього КСП вирішувати питання щодо
складу  та  структури
майнового паю, способу і терміну його виділення.

Згідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд
припиняє провадження у справі якщо підприємство чи організацію, які є
сторонами, ліквідовано.

За таких обставин провадження у справі в частині позовних вимог до
ЗАСТ "Зміївська овочева фабрика",
ТОВ "Капітал-1", ТОВ
"Надія-1", ТОВ "Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1"
підлягає припиненню відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України,  оскільки відповідачів ліквідовано.

Представником відповідача ЗАТ ТМ "Зміївська овочева
фабрика" заявлено про застосування судом позовної давності.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу
України 2003 року, кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли
після набрання ним чинності. Щодо відносин, які виникли до набрання чинності ЦК
України, положення Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли
або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно ст. 71 ЦК України 1963 року, ст. 257 ЦК України 2003
року, строк для захисту (права за позовом особи, право якої порушено,
встановлюється у три роки.

Згідно ст. 267 ЦК України 2003 року позовна давність
застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним
рішення. Сплив позовної давності, по застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач зазначає, що про рішення конференції трудового колективу
КСП "Зміївська овочева фабрика" від 10.02.2000 року їй стало відомо у
грудні 2000 року. Установчі документи ЗАТ ТМ "Зміївська овочева
фабрика" свідчать, що передача майна від ТОВ "Капітал-1", ТОВ
"Надія-1", ТОВ "Кунєро-1". ТОВ "Мрія-1" до ЗАТ ТМ
"Зміївська овочева фабрика" відбулася у березні 2002 року. Крім того,
раніше поданий позов громадянки ОСОБА_1 з аналогічними вимогами ухвалою
Зміївського районного суду Харківської області 19.08.2005 року визнаний
неподаним та повернутий позивачу.

Позивач звернулась до суду з пропуском строку позовної давності,
що є також підставою для відмови у позові.

Стосовно позовних вимог до ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, місцеві господарські суди
розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні,
розірванні  і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про  встановлення цін
на продукцію (товари), а також тарифів на послуги  (виконання
робіт),  якщо ці ціни і тарифи
відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що  виникають із
публічно-правових відносин та віднесені
до   компетенції Конституційного
Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно
до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших
органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного  комітету України,  Рахункової
палати  з  питань,
віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між
господарським  товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у тому числі  учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані  із створенням,  діяльністю, управлінням та припиненням
діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до ст.1 ГПК України, до господарського суду мають право
звернутися: підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у
тому  числі  іноземні),
громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта  підприємницької  діяльності
(далі  -підприємства та
організації), мають  право   звертатися до господарського суду згідно
з  встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних  прав
і  охоронюваних законом інтересів,
а також для вжиття передбачених  цим  Кодексом
заходів,  спрямованих  на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами
і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1
цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Позовні вимоги по даній справі заявлені до колишнього керівника
КСП та ЗАСТ "Зміївська овочева фабрика" фізичної особи -  ОСОБА_2, така позовна вимога  не підлягає розгляду у господарських судах
України відповідно ст. 12 ГПК України, суд приходить до висновку припинити
провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 згідно  з  п.
1  ч. 1 статті 80 ГПК України.

Витрати по сплаті державного мита та судові  витрати повністю покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 4 - 4-7, 12-13, 22-24, 28 , 32, 33, 36, 43-44,
49, 56, 69, 78, п.1 п. 6, ч.1 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині позовних вимог до ЗАСТ
"Зміївськаовочева фабрика",
ТОВ "Капітал-1", ТОВ
"Надія-1", ТОВ "Кунєро-1", ТОВ "Мрія-1"
-  припинити.

2. Провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 -
припинити.

3. В решті позову -
відмовити.

Суддя
Здоровко Л.М.

Повний
текст рішення підписано 17.01.2008 року.