ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 січня 2008 р.

№ 6-15/124-06-3698

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді
Кривди Д.С.,

суддів
Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

розглянувши
касаційну  скаргу
Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської
міської ради

на постанову Одеського апеляційного
господарського суду

від
02.10.2007р.

у справі № 6-15/124-06-3698 Господарського
суду Одеської області

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Модуль"

третя особа з самостійними вимогами на предмет спору Приватний
підприємець ОСОБА_2

третя особа з самостійними вимогами на предмет спору Приватний
підприємець ОСОБА_3

третя особа з самостійними вимогами на предмет спору
Приватний підприємець ОСОБА_4

третя особа з самостійними вимогами на предмет спору
Приватний підприємець ОСОБА_5

про зобов'язання не чинити перешкоди,

та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Модуль"

до Приватного підприємця ОСОБА_1

про зобов'язання здійснити певні дії та
стягнення 10900,00 грн.

та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Модуль"

до Приватного підприємця ОСОБА_2

про зобов'язання здійснити певні дії та
стягнення 18000,00 грн.

та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Модуль"

до Приватного підприємця ОСОБА_4

до Приватного підприємця ОСОБА_5

про зобов'язання здійснити певні дії та
стягнення 16100,00 грн.

та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю
"Модуль"

до Приватного підприємця ОСОБА_3

про визнання права власності та
стягнення 2600,00 грн.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору Одеська міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради.

ВстановиВ:

Касаційна скарга Управління
розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради не
відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з таких підстав.

Форма і зміст касаційної скарги
визначені ст. 111 ГПК України, частиною 2 якої визначено, що касаційна скарга
підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.
Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що у випадку підписання
касаційної скарги представником особи, яка подає касаційну скаргу,  цей представник зобов'язаний надати докази
щодо своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК
України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють
у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами,
через свого представника.

Крім того, ч. 2 ст. 28 ГПК України
встановлено, що керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження
яких визначені законодавством або установчими документами, подають
господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Як випливає з касаційної скарги, її
підписано представником Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав
споживачів Одеської міської ради  ОСОБА_6
за довіреністю від 02.10.2007р., копію якої додано до матеріалів касаційної
скарги.

Разом тим, представлена ксерокопія
довіреності від 02.10.2007р.  не
відповідає вимозі ст. 36 ГПК України, згідно імперативу якої письмові докази
подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до ст. 1 Закону України
“Про нотаріат” з метою надання юридичної вірогідності фактів, що мають юридичне
значення, та вчинення інших нотаріальних дій обов'язок посвідчувати дані факти
покладено на нотаріат, а в населених пунктах, де немає нотаріусів нотаріальні
дії вчиняються іншими посадовими особами, які визначені даним Законом.
Відповідно до п. 8 ст. 34 Закону України “Про нотаріат” засвідчення вірності
копій документів і виписок з них є нотаріальною дією. Отже, із аналізу
вищенаведених правових норм випливає, що вимога ст. 36 ГПК України щодо подачі
доказу, який засвідчує юридичну вірогідність документу щодо повноважень, а отже
і є належним чином засвідченим, є засвідчення вірності копії документу нотаріусом
або, у відповідних випадках, особою визначеною Законом України “Про
нотаріат”.

Проте, ксерокопія довіреності
ОСОБА_6 від 02.10.2007р., не засвідчена належним чином, а отже не може свідчити
факт надання повноважень ОСОБА_6 щодо підпису касаційної скарги Управління
розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради і
доказами у розумінні ст. 36 ГПК України не є.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 111-3 ГПК
України касаційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається
судом, якщо касаційна скарга (подання) підписана особою, яка не має права її
підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. Як випливає із імперативу
даної норми Кодексу, на господарський суд покладено обов'язок повернути
касаційну скаргу без розгляду, якщо вона підписана особою, яка не має права її
підписувати.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст. 86, 110, 111, п. 1 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий Господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління розвитку
споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на постанову
Одеського апеляційного господарського суду
від 02.10.2007р. у справі №6-15/124-06-3698   повернути без розгляду.

Головуючий - суддя
Кривда Д.С.

судді
Жаботина Г.В.

Уліцький
А.М.