ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 р.

№ 7/64-48 (6/77-48)

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Палій В.М., Шаргала В.І., за участю представників сторін Ю.Зубашенка (дов. від 8.02.08), С. Книша (дов. від 18.02.08), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги приватного підприємства “Пелікан” та товариства з обмеженою відповідальністю “НЕП” на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2007 року у справі № 7/64-48 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “НЕП” до приватного підприємства “Пелікан” про стягнення 135 720 грн. 01 коп. та за зустрічним позовом про стягнення 447 100 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю “НЕП” звернулося до господарського суду Волинської області з позовом до приватного підприємства “Пелікан” про стягнення суми боргу - 117 038 грн. 75 грн.; пені - 10 357 грн. 11 коп.; збитків від інфляції - 4 156 грн. 75 коп. та річних - 1 635 грн. 33 коп. з підстав неналежного виконання зобов’язання, що виникло з договору.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача борг - 115 301 грн. 50 коп.; пеню - 10 953 грн. 53 коп.; штраф - 1 153 грн. 50 коп.; збитки від інфляції - 5 854 грн. 08 коп.; річні - 2 457 грн. 40 коп.; оплату послуг адвоката - 13 000 грн.

Приватне підприємство “Пелікан” подало зустрічну позовну заяву про стягнення штрафу - 100 00 грн. та пені 347 100 грн. з тих же підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю “НЕП” зустрічний позов не визнало.

Справа неодноразово розглядалась господарськими судами і рішенням господарського суду Волинської області від 31 липня 2007 року в задоволенні первісного позову відмовлено і зустрічний позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2007 року рішення скасовано частково та прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено частково: присуджено до стягнення сума боргу - 99 359 грн. 50 коп.; пеня - 8 792 грн. 63 коп.; штраф - 993 грн. 50 коп.; збитки від інфляції - 3 528 грн. 70 коп.; річні - 13 888 грн. 31 коп.; оплата послуг адвоката - 13 000 грн. та інші судові витрати; в задоволенні зустрічного позову відмовлено; в решті рішення залишено без змін.

Приватне підприємство “Пелікан” просить постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарським судом приписів статей 193, 321 Господарського кодексу України, статей 92, 526, 627, 629, 651, 843, 844, 854 Цивільного кодексу України та залишити рішення в силі.

В судовому засіданні з 19 лютого до 11 березня 2008 року оголошувалася перерва, під час якої товариство з обмеженою відповідальністю “НЕП” подало касаційну скаргу на постанову господарського суду апеляційної інстанції і просить стягнути з приватного підприємства “Пелікан” 115 301 грн. 50 коп.; в решті постанову господарського суду просить залишити без змін.

Вищий господарський суд України ухвалою від 7 березня 2008 року прийняв зазначену касаційну скаргу і призначив її до розгляду на 11 березня 2008 року.

В судовому засіданні представники сторін не заперечували проти спільного розгляду касаційних скарг.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга приватного підприємства “Пелікан” підлягає частковому задоволенню, а касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю “НЕП“ задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 25 липня 2005 року сторони уклали договір № 101 (далі - договір), відповідно до умов якого приватне підприємство “Пелікан” доручило товариству з обмеженою відповідальністю “НЕП” виконати підрядні роботи.

Підрядник стверджує, що виконав підрядні роботи на загальну суму 405 885 грн. 10 коп., але замовник сплатив їхню вартість лише частково в розмірі 290 583 грн. 60 коп.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, місцевий господарський суд виходив з того, що товариство з обмеженою відповідальністю “НЕП” не подало суду належних доказів про обсяги виконаних підрядних робіт відповідно, як це передбачено договором, до кошторисної документації. Оскільки остання в порушення умов договору не була передана замовнику, а також порушені строки виконання робіт, задовольнив зустрічний позов, стягнувши неустойку.

Задовольняючи первісний позов, апеляційний господарський суд виходив з того, що товариство з обмеженою відповідальністю “НЕП” виконало підрядні роботи і з мотивів не подання приватним підприємством “Пелікан” доказів порушення підрядником умов договору, відмовив у задоволені зустрічного позову.

З висновками господарських судів колегія суддів погоджується частково.

Порядок приймання виконаних підрядних робіт регулюється нормами Цивільного кодексу України та договором.

За змістом статті 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов’язаний негайно розпочати їх прийняття.

Розділом 4 договору сторони передбачили, що здача-приймання виконаних робіт проводиться поетапно та оформляється приймально-здавальними актами. Після завершення кожного етапу підрядник передає замовнику акт про виконані роботи для підписання. Замовник повинен прийняти виконанні роботи не пізніше 5 календарних днів з моменту отримання акта про виконані роботи, або в цей же строк надати причини відмови від його підписання із зазначенням виявлених недоліків; у разі мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи, сторонами складається акт з переліком претензій замовника, в якому вказуються терміни усунення недоліків. Якщо по суті акта про недоліки виникає спір, для участі в прийманні залучається незацікавлена експертна організація. Перелік недоробок визначається дефектним актом, підписаним сторонами. В акті зазначається дата виявлення дефектів та строк їх усунення.

Водночас види робіт, а також строки поетапного їх виконання договором встановлені не були.

В листопаді 2005 року контрагенти підписали без зауважень акт приймання виконаних підрядних робіт на загальну суму 290 583 гр. 60 коп., яку замовник сплатив.

В грудні цього ж року підрядник звернувся до замовника з вимогою сплатити вартість виконаних підрядних робіт на загальну суму 117 038 грн. 60 коп.

Для приймання робіт замовник створив комісію, від участі в якій представник підрядника відмовився.

За її висновками, обсяг робіт, вартість яких вимагає сплатити позивач, не відповідає фактично виконаним, деякі роботи виконані не якісно чи не дороблені.

Доказів про виконання цих робіт підрядник не надав.

Акт від 27 жовтня 2005 року державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта, на який, як на підставу задоволення первісного позову, посилається господарський суд апеляційної інстанції, даних про виконання робіт товариством з обмеженою відповідальністю “НЕП” не містить.

В пункті 2 цього акта зазначено, що будівництво адміністративного корпусу з магазином та кафе здійснило закрите акціонерне товариство “Електронбуд”.

За умов відсутності належних і допустимих доказів виконання товариством з обмеженою відповідальністю “НЕП” підрядних робіт на суму на суму 115 301 грн. 50 коп., а також дій сторін не у спосіб, який встановлений договором щодо спору по суті акта, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду про відмову в первісному позові з мотивів недоведеності.

Приватне підприємство “Пелікан” стверджує, що підрядник в порушення умов договору несвоєчасно виконав підрядні роботи та не надав проектно-кошторисну документацію, у зв’язку з чим просить стягнути неустойку.

Водночас в ході виконання підрядних робіт прав замовника, встановлені статтями 849 і 852 Цивільного кодексу України, не використав; без зауважень підписав акт виконаних підрядних робіт за листопад 2005 року; сплатив їхню вартість - 290 583 гр. 60 коп.; вимогу про відшкодування збитків не заявляв.

За таких обставин апеляційний господарський суд обґрунтовано відмовив в задоволенні зустрічного позову.

Неправильне застосування апеляційним господарським судом статей 853, 854, 857 Цивільного кодексу України зумовлює скасування постанови апеляційного господарського суду в частині задоволення первісного позову.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства “Пелікан” задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2007 року у справі № 7/64-48 в частині стягнення з приватного підприємства “Пелікан” 126 562 грн. 64 коп. скасувати

В задоволенні первісного позову відмовити.

В іншій частині постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31 жовтня 2007 року залишити без змін.

В задоволенні касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю “НЕП” відмовити.

Головуючий, суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій

Суддя

В.І. Шаргало