ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.08

Справа №АС10/721-07.

За позовом                    Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача          товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрник» смт.Л.Долина

про стягнення           3922,20 грн.

Суддя мАЛАФЕЄВА І.В.

Представники:

від позивача           Грузило Т.М

від відповідача           Ізюменко М.П.

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача 3922,20 грн., а саме 3649,58 грн. штрафних санкцій вартості одного нествореного робочого місця для працевлаштування інвалідів в 2006 році, згідно ст. ст. 19, 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21.03.1991р. із змінами та доповненнями та 272,62 грн. – пені за несвоєчасну сплату штрафних санкцій.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Також позивач, посилаючись на те, що він звертався до Л.Долинського центру зайнятості по питанню направлення на працевлаштування інваліда. Також відповідач заявив усне клопотання відстрочити виконання постанови до 01.08.2008 р. в зв’язку із скрутним фінансовим становищем відповідача та сезонним характером його виробництва.

Представник позивача проти відстрочки виконання постанови не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача та відповідача, оцінивши та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” №875-ХII від 21.03.1991р. зі змінами та доповненнями для підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, якщо працює від 15 до 25 чоловік – у кількості одного робочого місця, а якщо від 8 до 15 осіб – в розмірі половини середньорічної заробітної плати за нестворене 1 робоче місце.

Статтею 20 вищевказаного Закону встановлено обов’язок підприємств (об’єднань), установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання, де кількість інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою ст. 19 зазначеного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об’єднанні), установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Відповідачем звіт по формі №10-П1 за 2006 рік не надавався.

Згідно статданих за 2006 рік, наданих до Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів у відповідача середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2006 році становила 13 чоловік.

Згідно ст.19 Закону, у відповідача в 2006 році норматив складає 1 робоче місце. Фактично не було створено робочого місця для працевлаштування інваліда.

Отже, відповідачем не виконано норматив по створенню 1 робочого місця по працевлаштуванню інвалідів.

Відповідно до статданих у відповідача розмір середньої річної заробітної плати на підприємстві за 2006 рік становить 7299,15 грн.

Таким чином, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання відповідачем нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році, становить 3649,58 грн.

Крім того, відповідно до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою КМУ від 31.01.2007 року № 70, порушення строків сплати суми штрафних санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 % річних облікової ставки НБУ за кожний календарний день прострочення.

Пеня за несвоєчасну сплату штрафних санкцій станом на 20.12.2007 р. становить 272,62 грн., що підтверджується відповідним розрахунком.

Таким чином сума пені нарахована правомірно та підлягає стягненню.

Відповідач доказів сплати боргу не подав. Його заперечення не може бути взято до уваги, оскільки Законом України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” обов’язок створення робочого місця для працевлаштування інвалідів покладається саме на суб’єктів господарювання.

Тому вимоги позивача щодо стягнення 3649,58 грн. штрафних санкцій та 272,62 грн. пені визнаються судом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у виняткових випадках може відстрочити чи розстрочити виконання рішення при наявності обставин, що ускладнюють його виконання. Враховуючи те, що відповідач є сільгоспвиробником із сезонним характером виробництва, вживав заходи для працевлаштування інвалідів, а також той факт, що позивач проти відстрочки виконання постанови не заперечує, суд вважає за доцільне задовольнити заявлене клопотання відповідача клопотання про відстрочки виконання постанови та відстрочки виконання постанови до 01.08.2008 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрник» (Л.Долина, вул. Русанівська,17, і.к. 31616928) на користь Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (м.Суми, вул.Горького,2, код 23636315) 3649,58 грн. штрафних санкцій вартості одного нествореного робочого місця для працевлаштування інвалідів в 2006 році, 272,62 грн. – пені за несвоєчасну сплату штрафних санкцій з відстрочкою виконання постанови до 01.08.2008 р.

3.          Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили за заявою особи на користь якої ухвалена дана постанова..

4.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

5.          Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

6.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                           І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови підписано 21.02.2008 року.