ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.02.08                                                                                           Справа № 11/189-3339

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Низовій М.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Укрексімнафтопродукт», м. Кременець, вих № 177 від 19.11.07р.

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2007 року

у справі № 11/189-3339, суддя Сидорук А.М.,

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»в особі Тернопільської обласної дирекції, м. Тернопіль

до відповідача – Закритого акціонерного товариства «Укрексімнафтопродукт», м. Кременець

про стягнення 106 954 грн. 40 коп.,

представники сторін:

від позивача: Кметик Я.С. - представник;

від відповідача : не з’явились.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2007 року у справі № 11/189-3339 позов Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»від імені якого діє Тернопільська обласна дирекція «Райффайзен Банк Аваль»задоволено. З рахунку Закритого акціонерного товариства «Укрексімнафтопродукт»на користь позивача стягнуто 33 686 грн. 30 коп. заборгованості по несплачених процентах за користування кредитом, 29 900 грн. 00 коп. інфляційних нарахувань, 43 368 грн. 10 коп. пені, позивачу відшкодовано судові витрати.

Рішення суду мотивоване тим, зокрема, що відповідачем не подано суду доказів сплати відсотків за користування кредитом, а тому вимоги позивача про стягнення з рахунку ЗАТ «Укрексімнафтопродукт»даних коштів, пені та інфляційних, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, ЗАТ «Укрексімнафтопродукт»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2007р. у справі № 11/189-3339 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої доводи порушенням місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права.

Тернопільська обласна дирекція ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»у відзиві на апеляційну скаргу просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні 23.01.2008 року представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. В дане судове засідання відповідач участі уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом встановлено, що 29.09.2004 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль»(правонаступником якого є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») в особі Тернопільської обласної дирекції (Кредитор) та Закритим акціонерним товариством «Укрексімнафтопродукт»(Позичальник) було укладено кредитний договір № 010/09-01/328/04 про відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 150 000,00 грн. строком до 28 вересня 2005 року із сплатою 21 відсотків річних.

Додатковою угодою від 2 березня 2005 року, яка є невід’ємною частиною кредитного договору № 010/09-01/328/04 від 29 вересня 2004 року, Кредитор у відповідності до положень та умов договору відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію в сумі 230 000,00 грн. строком до 28 вересня 2005 року із сплатою 21 відсотків річних.

Додатковою угодою № 2 від 28 вересня 2005 року до кредитного договору № 010/09-01/238/04 від 29 вересня 2004 року Кредитор на положеннях та умовах договору № 010/09-01/238/04 відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 230 000,00 грн. терміном до 28 грудня 2005 року із сплатою 21 відсотків річних .

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору № 010/09-01/328/04 від 29.09.2004р. Позичальник зобов’язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених цим договором; відсотки за кредит Позичальник сплачує щомісячно платіжним дорученням на рахунок доходів Кредитора не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

Для забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором, відповідно до пункту 3.1. цього кредитного договору (надання кредиту на умовах його забезпечення) та пункту 3.3. договору, який містить перелік видів забезпечення виконання зобов’язань у тому числі іпотека - належне Позичальнику нежитлове приміщення, що знаходиться по вулиці Сапанівська 2 с.Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль»укладено з Закритим акціонерним товариством «Укрексімнафтопродукт»договір іпотеки від 29 вересня 2004 року і застави обладнання від 29 вересня 2004 року, згідно якого предмет застави оцінено сторонами в сумі 81 000,00грн.

Пунктом 1.1. договору іпотеки визначено, що він забезпечує вимогу іпотекодержателя АППБ «Аваль», що випливає з кредитного договору № 010/09-01/328/04 від 29 вересня 2004 року. Відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов’язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна.

Пунктом 2.3. Договору застави передбачено, що заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку якщо кредит, відсотки, штрафні санкції, які були забезпечені заставою не будуть сплачені у строк передбачений кредитним договором № 010/09-01/328/04 від 29 вересня 2004 року, тобто до 28.12.2005 року.

4 квітня 2006 року та 16 листопада 2006 року Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль»в особі Тернопільської обласної дирекції звернувся з клопотаннями, вих. № 2391 та № 8334, до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу п.Жовнір І.Т. про вчинення виконавчих написів на укладеному 29 вересня 2004 року договорі іпотеки та договорі застави. Зазначені виконавчі написи було вчинено, відповідно 5 квітня 2006 року і зареєстровано в реєстрі за № 2281 та 16 листопада 2006 року і зареєстровано в реєстрі за № 9302.

На підставі зазначених виконавчих написів Державною виконавчою службою у Кременецькому районі проведено реалізацію заставленого майна та погашено заборгованість по кредиту в сумі 230 000, 00 грн.

Позивач –ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Тернопільської обласної дирекції вважаючи своє право порушеним, звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з рахунку ЗАТ «Укрексімнафтопродукт»106 954 грн. 40 коп. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім взятих на себе зобов’язань згідно укдладеного 29 вересня 2004 року кредитного договору.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської обласної дирекції, виходив з їх підставності, обгрунтованості та відповідності нормам закону.

В апеляційній скарзі скаржник покликається на те, зокрема, що місцевим господарським судом до даних правовідносин безпідставно застосовано положення ст. 536 ЦК України (сплата відсотків за користування чужими грошовими коштами). Так, на його переконання, надання позивачем грошових коштів за договором № 010/09-01/328/04 від 29.09.2004 року слід розглядати як позику.

Однак, судова колегія вважає дані твердження скаржника безпідставними, оскільки надання кредиту за кредитним договором, на відміну від договору позики, має переважно цільовий характер, тобто передбачає використання кредиту на цілі, встановлені сторонами у кредитному договорі. В кредитному договорі об’єктом кредитування сторони визначили поповнення обігових коштів ЗАТ «Укрексімнафтопродукт». Закон же не обмежує сторони у виборі цілі кредитування.

Ціллю договору позики для позичальника є набуття ним права власності на грошові кошти або інші речі позикодавця, в той час як ціллю кредитного договору є отримання позичальником грошових коштів кредитодавця із зобов’язанням їх повернення та сплати процентів за кредитом. На відміну від договору позики (укладення прямо пов’язується з моментом передання грошових коштів) кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення сторонами домовленості за всіма істотними умовами цього договору.

Зі змісту ст. 11 ЦК України випливає, що цивільні права і обов’язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов’язки.

У відповідності до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 1.1. кредитного договору № 010/09-01/328/04 від 29.09.2004р. сторони визначили, що кредитор відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію зі сплатою 21% річних.

Відповідно до приписів ст. 202 ЦК України в контексті зі ст. 626 ЦК України, під договорами визнається двосторонній правочин як погоджена дія двох сторін, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Сторони вільні в укладені договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного законодавства (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до розрахунку сум несплачених відсотків за користування кредитом і пені згідно з кредитним договором № 010/09-01/328/04 від 29.09.2004 року, сума заборгованості по нарахованих і прострочених (несплачених) процентах за користуванням кредитом, які несплачені боржником у термін, встановлений частиною другою пункту 6.1. кредитного договору за період з 2 жовтня 2006 року по 13 червня 2007 року становить 33 686,30 грн.

У зв’язку з невиконанням позичальником договірних зобов’язань по сплаті процентів за користування кредитом, на підставі пунктів 6.2., 10.2. кредитного договору кредитором нарахована пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення, розмір якої становить 43 368,10 грн.

У відповідності до положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Сума інфляційних нарахувань по кредитному договору № 010/09-01/328/04 від 29.09.2004 року складає 29 900, 00 грн.

Як свідчать матеріали справи, скаржник не виконав перед кредитором грошові зобов’язання щодо сплати процентів за користування кредитом, а тому місцевим господарським судом підставно задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Тернопільської обласної дирекції на суму 106 954,40 грн. грн.

Що стосується покликань скаржника на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права в частині неналежного повідомлення ЗАТ «Укрексімнафтопродукт», як сторони судового процесу, про час та місце розгляду справи, то слід зазначити наступне.

На запит Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2008 року Господарським судом Тернопільської області надіслано реєстри поштової кореспонденції, з яких вбачається, що за період з 30 липня (дата порушення провадження у справі) по 18 жовтня 2007 року (дата надіслання рішення у справі) на адресу ЗАТ «Укрексімнафтопродукт»надсилались процесуальні документи у справі № 11/189-3339, зокрема, і ухвала місцевого господарського суду про відкладення розгляду справи від 23.08.2007 року, отримання якої заперечується скаржником.

Крім того, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2008 року скаржника було зобов’язано подати суду довідку поштового відділення про неодержання кореспонденції з Господарського суду Тернопільської області у справі № 11/189-3339 з 30.07.2007 року по 11.11.2007 року. Ухвала суду скаржником не виконана.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.1976 р. № 11 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності —на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення таким вимогам відповідає, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

З огляду на викладене в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2007р.у справі № 11/189-3339 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 107 Господарського процесуального кодексу України,.

Львівський апеляційний господарський суд, П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2007 року у справі № 11/189-3339 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Повний текст постанови оформлено та підписано 04.03.2008р.

Головуючий суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.