ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2008 Справа № П23/9007

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Неклеси М.П. (доповідач)

суддів: Павловського П.П, Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Корх К.В.

за участю:

прокурора: Зима В.Б. прокурор відділу прокуратури області, посвідчення № 117 від 13.08.07р;

представників сторін:

від третьої особи на стороні позивача: Рядченко В.М., довіреність №2/36 від 15.01.08, нач. відділу;

представники позивача та відповідача в судове засідання не з’явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши матеріали апеляційного подання Прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2007р. у справі № П23/9007

за позовом Прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської міської ради, м.Верхньодніпровськ

до приватного підприємства “Беркут”, м.Верхньодніпровськ

за участю третьої особи на стороні позивача: відділу містобудування ,архітектури та житлово-комунального господарства Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, м.Верхньодніпровськ

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, приведення її у придатний до використання стан та знесення самочинного будівництва

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2007р. Прокурор Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (далі Прокурор) в інтересах держави в особі Верхньодніпровської міської ради звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання самовільно зайнятою приватним підприємством “Беркут” земельної ділянки за адресою: м.Верхньодніпровськ, вул.Набережна та зобов’язання останнього привести зазначену земельну ділянку у придатний до використання за цільовим призначенням стан, звільнити її та передати Верхньодніпровській міській раді. Крім того, Прокурор просив зобов’язати приватне підприємство “Беркут” (далі ПП “Беркут”) знести самочинне будівництво торговельного павільйону за вказаною адресою.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2077р. (суддя Добродняк І.Ю.) було повернуто без розгляду позовну заяву і додані до неї документи на підставі пункту 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала мотивована тим, що у позовній заяві не викладений в повному обсязі зміст стосовно приведення

земельної ділянки у придатний до використання за цільовим призначенням стан: які саме дії слід здійснити відповідачу та в якому обсязі, не вказано обставин, на підставі яких ґрунтується така вимога, не зазначено обставин, не вказано доказів в обґрунтування вимог по примусовому знесенню відповідачем самочинного будівництва.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Прокурор звернувся з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Відзив на апеляційне подання не надано.

Обговоривши доводи апеляційного подання, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви, оскільки Прокурором у позовній заяві чітко викладені позовні вимоги щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання за цільовим призначенням стан з посиланням на норми статей 376 Цивільного кодексу України та 212 Земельного кодексу України, які конкретизують, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Тобто позивач вказав в позовній заяві, що особа (в даному випадку відповідач), яка здійснила самочинне будівництво, зобов’язана відшкодувати витрати, пов’язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану, а яким саме чином повинна бути приведена земельна ділянка до попереднього стану зазначено в статті 212 Земельного кодексу України.

Стосовно дій та їх обсягу, які слід здійснити відповідачу по знесенню самочинного будівництва, то вони повинні виконуватись відповідачем з урахуванням особливостей незаконно зведеної споруди та прилеглої до неї території.

За таких обставин, апеляційне подання Прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської міської ради підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2007р. у справі № П23/9007 – скасуванню, в зв’язку з порушенням господарським судом норм процесуального права.

Справу П23/9007 направити для розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.106 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне подання Прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської міської ради –задовольнити

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2007р. у справі № П23/9007 –скасувати.

Справу № П23/9007 направити для розгляду до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя М.П.Неклеса

Судді П.П.Павловський

О.В.Чус