КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2008                                                                                           № 39/96

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:           Коротун О.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Ковальчук О.В. (довіреність № 196-1671/КР від 21.06.2007)

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама"

на рішення Господарського суду м.Києва від 01.02.2008

у справі № 39/96

за позовом                               Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "О.М.С."

про                                                  стягнення 105214,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київреклама” звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “О.М.С.” на свою користь суму основної заборгованості – 90989,28 грн., пеню у розмірі 4955,66 грн., 3 % річних з простроченої суми – 2102,71 грн., інфляційні витрати в розмірі 7157,16 грн., 1052,15 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2008 р. у справі № 39/96 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2360,78 грн. - пені, 2394,29 грн. - інфляційних збитків, 702,56 грн. – 3% річних з простроченої суми, 54,58 грн. витрат по сплаті держмита та 6,12 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 25593,75 грн. провадження у справі припинено в зв’язку з відсутністю предмету спору в цій частині. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київреклама” подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Підставою для скасування рішення суду відповідач зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явились, письмових пояснень з приводу даної справи суду не надали, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача та третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" (позивачем) і Товариством з обмеженою відповідальністю "О.М.С." (відповідачем) 17.03.2005 року укладено договір № 264/ТК на право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що позивач надає відповідачу право на тимчасове користування місцем за адресою згідно Додатку, який є невід'ємною частиною цього договору, на підставі погодженої у встановленому порядку дозвільної документації на розміщення об'єктів зовнішньої реклами, а відповідач використовує надане місце за цільовим призначенням - для розміщення об'єктів зовнішньої реклами, здійснює оплату за право користування місцем та звільняє місце у триденний термін після закінчення строку дії дозволу (та/або цього договору) в частині наданого права користування місцем, на яке припинено дію дозволу та/або цього договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору розмір плати за право тимчасового користування місцем для розміщення об'єктів зовнішньої реклами встановлюється виконавчим органом (Київською міською державною адміністрацією) та сплачується відповідачем на підставі рахунків-фактур, наданих робочим органом.

Відповідач зобов’язався отримувати рахунки на сплату коштів за право тимчасового користування місцем для розташування об'єктів зовнішньої реклами не пізніше 15-го числа поточного місяця та сплачувати за право тимчасового користування місцем щомісячно, не пізніше 20-го числа поточного місяця, шляхом перерахування суми коштів, зазначеної в рахунку-фактурі, наданому позивачем, на поточний рахунок останнього.

17.03.2005 р., 01.07.2005 р. та 21.02.2006 р. між сторонами було підписано відповідно додатки: № 1, № 1, № 2 та додаткову угоду № 1 від 01.07.2005 р. до договору № 264/ТК на право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами від 17.03.2005 р., відповідно до яких позивач надав відповідачу право тимчасового користування місцем для розміщення об'єктів зовнішньої реклами за адресами, зазначеними у вказаних додатках, а саме: просп. Перемоги, 130/1, вул. Верховинна, 81, та просп. Перемоги, 136, підземний перехід вул. Семашка.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що видаються виконавчими органами сільських, селищних міських рад.

Відповідно до пункту 32 Типових правил, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р. № 2067 "Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами" плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

Згідно із пунктом 5.2 Порядку розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м. Києві, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02.12.2002 р. № 2159 (зареєстровано в Київському міському управлінні юстиції 19.12.2002 р. за № 92/475) договори на право тимчасового користування місцями (для розташування ОЗР), які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва, його районів або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Києва, укладаються між уповноваженим на це робочим органом та розповсюджувачами зовнішньої реклами, за умови погодження дозволу підприємствами, установами, організаціями комунальної власності м. Києва чи іншими користувачами (балансоутримувачами) цих місць розташування ОЗР.

Позивач на виконання умов договору № 264/ТК на право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами від 17.03.2005 р. виставив відповідачу рахунки: № 50897 від 15.06.2006р. на суму 22680,00 грн., № 57492 від 10.10.2006р. на суму 22680,00 грн., № 65828 від 15.03.2007р. на суму 22680,00 грн., № 67811 від 13.04.2007р. на суму 7560,00 грн., № 69036 від 15.05.2007р. на суму 7560,00 грн., № 69778 від 10.05.2007р. на суму 111,78 грн., № 71060 від 15.06.2007р. на суму 7717,50 грн. на оплату за право тимчасового користуванням місцями для розміщення об'єктів зовнішньої реклами, всього на загальну суму 90989,28 грн.

Позивач стверджує, що зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг відповідачем не виконано в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами в результаті надання права тимчасового користування місцями для розміщення об'єктів зовнішньої реклами виникли цивільні права та обов'язки відповідно до ст. 11 ЦК України. Дані права та обов’язки ґрунтуються на договорі № 264/ТК на право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами від 17.03.2005 р.

Позивач зазначає, що відповідач отримав послуги - право тимчасового користування місцями для розміщення об'єктів зовнішньої реклами, але зобов'язання по оплаті наданих послуг не виконав в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

Відповідачем вказується, що ним на виконання умов договору № 264/ТК на право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами від 17.03.2005 р. було сплачено позивачу грошові кошти за тимчасове користування місцями для розміщення об'єктів зовнішньої реклами за адресами: просп. Перемоги, 136, та просп. Перемоги, 130/1.

Місцевим господарським судом на підставі матеріалів справи зроблено висновок, що зобов'язання по оплаті за тимчасове користування місцями для розміщення об'єктів зовнішньої реклами за договором № 264/ТК від 17.03.2005р. було частково виконано відповідачем на загальну суму 25593,75 грн. після звернення позивача до Господарського суду міста Києва, що підтверджується платіжними дорученнями: № 1690 від 01.10.2007р. на суму 131,25 грн., № 1696 від 04.10.2007р. на суму 262,50 грн., № 1712 від 24.10.2007р. на суму 25200,00 грн. (копії в матеріалах справи).

Судом при прийнятті рішення у справі правомірно не враховано платіжне доручення № 1727 від 31.10.2007р. на суму 39,07 грн., оскільки доказів того, що вказаним платіжним дорученням відповідач здійснив розрахунок за надані послуги саме за договором № 264/ТК від 17.03.2005 р. суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з тим, що провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 25593,75 грн. підлягає припиненню, оскільки відсутній предмет спору в цій частині.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач зазначає, що Дозвіл № 12726-06 не набрав юридичної чинності у частині права на розміщення об'єктів зовнішньої реклами по вул. Верховинна, 81, у зв'язку з тим, що не було отримано відповідні погодження, а тому у відповідача не виник обов'язок сплачувати за тимчасове користування місцем для розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 81.

Відповідно до п. 2.2. Порядку розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м. Києві (далі - Порядок), затвердженого Розпорядженням Київської міської державної адміністрації 02.12.2002 р. № 2159, діючого на момент видачі вказаного дозволу, дозвіл погоджується з: власником місця, де планується розташувати ОЗР, та у разі його вимоги - з іншими особами (організаціями) (п. 2.2.1.); Державтоінспекцією, якщо ОЗР планується розмістити в межах червоних ліній міських вулиць і доріг (п. 2.2.2.); з відповідним органом у випадках, передбачених у п. 4 ст. 16 Закону України "Про рекламу" (п. 2.2.З.); Головним управлінням з питань внутрішньої політики в частині відповідності мовного режиму рекламної інформації вимогам Закону України "Про мови в Україні" (п. 2.2.4.).

Пунктом 2.8. зазначеного Порядку встановлено, що виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) протягом п'яти робочих днів розглядає пропозиції робочого органу, приймає протокольне рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні, яке підписується керівником цього органу.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі протокольного рішення Київської міської державної адміністрації від 03.05.2006р. № 6 за заявкою № 13739 від 21.02.2006 р. відповідачу було надано Дозвіл № 12726-06 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами, в якому було зазначено, що даний дозвіл дійсний при наявності узгоджувальної частини. Позивач стверджує, що узгоджувальна частина дозволу була погоджена: з власником або балансоутримувачем місця ОЗР (Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва), Державтоінспекцією, головним архітектором управління Святошинської РДА, Управлінням державної охорони України. Строк дії дозволу було визначено з 03.05.2006 р. по 30.04.2010 р. Проте, судом встановлено, що узгоджувальна частина Дозволу № 12726-06 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами була погоджена: з власником або балансоутримувачем місця ОЗР - Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва згідно відмітки 21.06.2004 р., з УДАІ ГУ МВС України в м. Києві згідно відмітки 23.07.2004 р.; з головним архітектором управління Святошинської РДА згідно відмітки 23.06.2004 р.; з Управлінням державної охорони України згідно відмітки 25.07.2004 р.

Узгоджувальна частина Дозволу № 12726-06 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами була погоджена з відповідними органами на 1 рік. Таким чином, на момент надання відповідачу Дозволу № 12726-06 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами, термін дії узгоджувальної частини дозволу сплинув.

Також, посилання позивача в апеляційній скарзі на ст. 16 Типових правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р. № 2067 "Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами", яка встановлює, що погодження дійсне протягом строку дії дозволу, спростовується написом, зробленим на узгоджувальній частині дозволу № 12726-06, відповідно до якого термін дії погодження –1 рік.

Крім того, у відповідь на звернення відповідача від 04.07.2006 р. за № 4/07-07, від 02.10.2006 р. за № 2/10-07 стосовно встановлення об'єкту зовнішньої реклами на земельній ділянці за адресою вул. Кільцева дорога/вул. Верховинна, 81, у Святошинському районі м. Києва листами: за № 87 від 25.07.2006 р. та № 115 від 18.10.2006 р. Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва відмовило відповідачу в наданні згоди на встановлення об'єкту зовнішньої реклами на земельній ділянці за адресою вул. Кільцева дорога/вул. Верховинна, 81, у Святошинському районі м. Києва.

Відповідно до п. 3.4.1. договору № 264/ТК на право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами від 17.03.2005 р. відповідач зобов'язався розміщувати ОЗР тільки відповідно до умов зареєстрованого та виданого у встановленому порядку дозволу.

З наведеного вище вбачається, що Дозвіл № 12726-06 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами було видано відповідачу з порушенням вимог, встановлених Порядком розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м. Києві, що діяв на момент видачі вказаного дозволу.

Позивач не надав суду доказів того, що узгоджувальна частина вказаного дозволу була погоджена з відповідними органами і діяла на момент видачі Дозволу № 12726-06 від 03.05.2006 р.

Судом першої інстанції правомірно встановлено відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за розміщення об'єкту зовнішньої реклами за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 81.

Але, колегія суддів не погоджується з висновком про те, що за розміщення об'єкта зовнішньої реклами за вищевказаною адресою підлягає стягненню заборгованість в розмірі 65395,53 грн. Оскільки виставлені позивачем рахунки (копії яких наявні в матеріалах справи) підтверджують, що розмір плати за розміщення об'єкту зовнішньої реклами за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 81 становить 60480,00 грн.

Враховуючи той факт, що заборгованість в розмірі 60480,00 не підлягає стягненню, то нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних збитків на вказану суму є безпідставним.

Як було встановлено судом, відповідач виконав свої зобов'язання в частині сплати суми боргу за розміщення об'єктів зовнішньої реклами за адресами: просп. Перемоги, 136, та просп. Перемоги, 130/1, в розмірі 25593,75 грн. після звернення позивача до Господарського суду м. Києва з позовною заявою.

Однак, Господарським судом міста Києва зроблено невірний висновок про те, що відповідач повністю виконав зобов'язання перед позивачем за договором № 264/ТК на право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами від 17.03.2005 р. в частині розміщення об'єктів зовнішньої реклами за адресами: м. Київ, просп. Перемоги, 136, та просп. Перемоги, 130/1.

Проаналізувавши рахунки № 50897 від 15.06.2006 р., № 57492 від 10.10.2006 р., № 65828 від 15.03.2007 р., № 67811 від 13.04.2007 р., № 69036 від 15.05.2007 р., № 69778 від 10.05.2007 р., № 71060 від 15.06.2007 р. (копії яких наявні в матеріалах справи), колегією суддів зроблено висновок про те, що заборгованість відповідача за розміщення об'єктів зовнішньої реклами за адресами: просп. Перемоги, 136, та просп. Перемоги, 130/1 на момент подачі позивачем до Господарського суду м. Києва позовної заяви становила 30509,28 грн. Після часткового виконання зобов'язання сума заборгованості відповідача становить 4915,53 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 4915,53 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача суми пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних підлягають задоволенню частково, виходячи з розміру заборгованості відповідача за розміщення об'єктів зовнішньої реклами за адресами: просп. Перемоги, 136, та просп. Перемоги, 130/1.

Пунктом 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). В силу п. 1. ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 6.3. договору № 264/ТК на право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами від 17.03.2005 р. передбачено, що за несвоєчасну та/або неповну сплату платежів за право тимчасового користування місцем відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у термін, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У відповідності до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що передумовою для стягнення пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних є порушення виконання грошового зобов'язання відповідачем, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача пені, трьох процентів річних з простроченої суми та суми інфляційних витрат.

Відповідно до розрахунку, здійсненого судом апеляційної інстанції, розмір трьох процентів річних складає 720,11 грн., розмір пені становить 2019,23 грн., а розмір інфляційних збитків становить 2497,4 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Позивач не довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції належить змінити в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу, пені, трьох процентів річних, інфляційних збитків та судових витрат, в решті рішення необхідно залишити без змін.

Відповідно до статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог – 101 грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита та 11 грн. 40 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 102, п. 4 ст.103, п. 1 ч. 1 ст.104, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київреклама” задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2008 р. у справі № 39/96 змінити, виклавши пункт другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

„Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “О.М.С.” (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 18, , п/р 5980 в Фінанси і кредит МФО 300937) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київреклама” (01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 12-А, п/р 122 в Києво-Святошинському відділенні КФ ВАТ “Хрещатик” МФО 300830, ) 4915 (чотири тисячі дев’ятсот п’ятнадцять) грн. 53 коп. основного боргу, 2019 (дві тисячі дев’ятнадцять) грн. 23 коп. пені, 720 (сімсот двадцять) грн. 11 коп. 3% річних, 2497 (дві тисячі чотириста дев’яносто сім) грн. 40 коп. – інфляційних збитків, 101 (сто одна) грн. 50 коп. – державного мита та 11 (одинадцять) грн. 40 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2008 року у справі № 39/96 залишити без змін.

Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

Справу № 39/96 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коротун О.М.

24.03.08 (відправлено)