ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.02.08 Справа №8/517/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Федоров І.О. судді Кричмаржевський В.А. , Мірошниченко М.В.

при секретарі Акімовій Т.М.

за участю представників:

позивача - Богдан О.В., начальника юр.відділу, дов. від 14.09.2007р.

відповідача - Гордон Л.Л., дов. від 15.03.2007р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Аліот”, м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 04.12.2007року

у справі № 8/517/07

за позовом Акціонерного комерційного банку „Форум” в особі Запорізької філії АКБ „Форум”, м.Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Аліот”, м.Запоріжжя

про звернення стягнення на предмет застави

Установив:

04 жовтня 2007р. Акціонерний комерційний банк „Форум” в особі Запорізької філії АКБ „Форум”, м.Запоріжжя, позивач у справі, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Аліот”, м.Запоріжжя, відповідача у справі, про звернення стягнення на предмет застави – товари в обороті – матеріали для виробництва меблів, переданих банку на підставі договору застави № 24/07-06 від 22.03.2006р.

В ході розгляду справи позивач за заявою №6720/9-3485 від 19.11.2007р. (а.с.43) уточнив позовні вимоги та просив суд звернути стягнення на предмет застави - матеріали для виробництва меблів: ДСП, ДВП в асортименті, фурнітуру меблеву в асортименті, упаковку, готову продукцію в асортименті на суму 401.000 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.06.2007р. у справі №8/517/07 (суддя Попова І.А.) позовні вимоги задоволено, на користь позивача звернуто стягнення на майно відповідача, а саме, товари в обороті згідно з додатком №1 до договору застави №24/07-06 від 22.03.2006р., зокрема:

Рішення суду мотивовано статтею 193 Господарського кодексу України, статтею 1054 Цивільного кодексу України та статтею 20 Закону України „Про заставу”, факт існування заборгованості за кредитом та відсотках позивачем документально підтверджено та не спростовано відповідачем.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі відповідач просить рішення господарського суду Запорізької області від 04.12.2007р. у справі №8/517/07 змінити „в частині зупинення виконання рішення на період розгляду справи по суті Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за позовом ТОВ. „Аліот” до АКБ „Форум” про скасування виконавчого напису нотаріуса”.

Свої доводи мотивує наступним.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №8/517/07 до розгляду справи по суті Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за позовом ТОВ. „Аліот” до АКБ „Форум” про скасування виконавчого напису нотаріуса, чим порушив права та інтереси відповідача. У забезпечення виконання своїх зобов’язань за кредитним договором та додаткових угод до нього ТОВ. „Аліот” уклало 22.03.2006р. з АКБ „Форум” в особі Запорізької філії АКБ „Форум” крім договору застави товарів в обороті №24/07-06, який є предметом розгляду даної справи, ще й договір застави обладнання, який був посвідчений приватним нотаріусом за реєстровим номером - 1674. Розмір забезпечення за укладеними 22.03.2006р. двома договорами застави майже у два рази перевищив суму наданого Банком кредиту. Вважає, що у такому випадку позивач фактично повертає собі надані кредитні кошти у подвійному розмірі – на підставі виконавчого напису нотаріуса і наказу господарського суду Запорізької області від 04.12.2007р. у справі №8/517/07.

Також заявник апеляційної скарги вважає, що примусове та надмірне стягнення майна за двома виконавчими документами призведе до значних збитків.

Банк у відзиві на апеляційну скаргу погодився з рішенням місцевого господарського суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Представники сторін підтримали доводи та заперечення, що викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

За розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №267 від 15.02.2008р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Федорова І.О. (головуючого), Кричмаржевського В.А. та Мірошниченка М.В.

За згодою учасників судового процесу оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

22.03.2006р. сторонами у справі укладено кредитний договір № 0047/06/07-КL, за умовами якого позивач зобов’язався надати відповідачеві кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитування 95.000,00 доларів США на строк до 21 вересня 2007р. зі сплатою 14 процентів річних, а відповідач повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом.

На забезпечення виконання умов кредитного договору № 0047/06/07-КL від 22.03.2006р. сторонами 22.03.2006р. укладено договір застави належного ТОВ.„Аліот” на праві власності майна – товарів в обороті вартістю 401.000,00 грн., перелік яких зазначений в додатку №1 до договору застави від 22.03.2006р. Обтяження заставленого майна зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, про що свідчить витяг № 6914384 від 23.03.2006р.

Згідно з матеріалами справи відповідач в узгоджені строки та в узгоджених розмірах кредитні кошти та відсотки за користування кредитними коштами не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед Банком за кредитним договором №0047/06/07-КL від 22.03.2006р. у розмірі 444.400,00 грн., 11.579,09 грн. заборгованості по процентах, нарахованих та несплачених відповідачем у період з 26.07.2007р. по 01.10.2007р.

Крім того, згідно з розрахунком відповідачеві до сплати нараховано 5.310,48 грн. неустойки за період з 01.01.2007р. по 01.10.2007р. та 90,72грн. неустойки за несвоєчасну сплату процентів за період з 01.09.2007р. по 01.10.2007р. Таким чином, на час розгляду справи судом першої інстанції відповідач має заборгованість у сумі 461.380,29грн. (91.344,47 доларів США).

Як передбачено приписами статті 193 Господарського кодексу України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону чи договору. Згідно зі статею 1054 Цивільного кодексу України позичальник за кредитним договором зобов’язаний повернути кредит та сплатити проценти у розмірі та на встановлених договором умовах.

Відповідно до статті 20 Закону України „Про заставу” заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 і 5.3 Договору застави (а.с.14-15) заставодержатель – Банк набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави у випадку, якщо сума наданого кредиту, відсотки за користування ним та можливі неустойки і витрати не будуть погашені у встановлені кредитним договором строки та інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України. Порядок реалізації предмету застави для погашення боргу за кредитним договором визначається заставодержателем, тобто, Банком, та може здійснюватися як із залученням заставодавця, так і без нього, всіма можливими шляхами, зокрема, через аукціони, біржі, комісійні магазини тощо.

Відповідач-заявник апеляційної скарги не надав судам ані першої, ані апеляційної інстанцій доказів виконання зобов’язань за кредитним договором № 0047/06/07-КL від 22.03.2006р. у повному обсязі, а тому колегія суддів вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Господарський суд Запорізької області задовольнив вимоги про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на майно, передане в заставу позивачеві за договором застави від 22.03.2006р., а саме: матеріали для виробництва меблів заставною вартістю 401.000 грн., цілком на законних підставах.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначені обставини досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів, підстави для скасування або зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України слід віднести на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Аліот”, м.Запоріжжя, залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 04.12.2007року у справі № 8/517/07 - без змін.

Головуючий суддя Федоров І.О.

судді Кричмаржевський В.А.

Мірошниченко М.В.