ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИ
Й ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.07.08

Справа № 13/392 (4/2534-3/226)

Львівський апеляційни
й господарський суд у м.Львов
і в складі колегії
головуючого-судді
Марко Р. І.
суддів
Бонк Т. Б.

Бойко С. М.
при секретарі
Гунька О.
розглянувши апел
яційну скаргу Обласного го
спіталю інвалідів війни та р
епресованих ім. Ю.Липи № 211 від 2
4.03.08
на рішення господарсь
кого суду Львівської област
і від 11.03.08
у справі № 13/392(4/2534-3/26)
за позовом Обласн
ого госпіталю інвалідів війн
и та репресованих ім.. Ю.Липи

до відповідача 1 Д
КП»Між лікарняна аптека № 252»

до відповідача 2- ЗАТ»Іро
кс»
про : визнання недійсним
договору
за участю представникі
в сторін:
Від позивача- не з»явився

Від відповідачів- не з»явив
ся
В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарськог
о суду Львівської області ві
д 11.03.08 по даній справі відмовле
но у позові Львівському обла
сному госпіталеві інвалідів
війни та репресованих ім. Ю. Л
ипи про визнання недійсним д
оговору процентної грошової
позики від 05.01.2006 р..
Не погоджуючись із прийнят
им рішенням, позивачем подан
о апеляційну скаргу з прохан
ням скасувати рішення суду т
а прийняти нове, яким позов за
доволити. Підставами для ска
сування рішення на думку апе
лянта є порушення норм матер
іального та процесуального п
рава. Щодо суті спору, позивач
- апелянт зазначає, що Львівс
ьким апеляційним господарсь
ким судом 10.10.2006 р. винесено пост
анову, якою стягнуто з Львівс
ького обласного госпіталю ін
валідів війни та репресовани
х ім. Ю. Липи на користь держав
ного комунального підприємс
тва "Міжлікарняна аптека №252" 40
875 грн. збитків, чим порушуютьс
я права позивача. На підставі
оспорюваного договору проце
нтної грошової позики від 05.01.20
06 р. відповідач -1 надав відпові
дачу - 2 процентну грошову пози
ку в сумі 30000 грн. під 5% від суми п
озики в місяць. Апелянт вважа
є, що оспорюваний договір суп
еречить Закону України "Про ф
інансові послуги та державне
регулювання ринків фінансов
их послуг", за яким надання кош
тів у позику визнається фіна
нсовою послугою, яка, в силу ст
. ст. 4, 5 цього закону може надав
атись лише фінансовими устан
овами, до яких ЗАТ "Ірокс" не на
лежить і нормативного акту, я
кий би прямо надавав ЗАТ "Ірок
с" право надавати гроші у проц
ентну позику не існує.
Представники відповіда
чів відзиву на апеляційну ск
аргу не подали, в судове засід
ання не з»явилися, а тому коле
гія суддів розглядає справу
за наявними в матеріалах спр
ави доказів.
Розглянувши доводи апел
яційної скарги, дослідивши о
бставини справи, перевіривши
правильність застосування с
удом першої інстанції норм ч
инного законодавства, колегі
я суддів встановила:
05.01.2006 р. між відповідачем - 1 (п
озичальник) та відповідачем
- 2 (позикодавець), був укладени
й оспорюваний договір процен
тної грошової позики, у відпо
відності до якого позикодаве
ць зобов'язався надати позич
альнику позику в сумі 30000 грн. п
ротягом десяти днів з момент
у виставлення позичальником
рахунку, а позичальник зобов
'язався прийняти позику і пов
ернути її позикодавцю не піз
ніше 31.03.2006 р. та сплатити 5% від ро
зміру позики в місяць.
З акту прийому-передачі від
28.04.2006 р. вбачається, що договір ф
актично виконувався сторона
ми.
ЗАТ "Ірокс" надало позику, а д
ержавне комунальне підприєм
ство "Міжлікарняна аптека №252"
прийняла її для проведення р
озрахунку по заробітній плат
і і податковим зобов'язанням
, а згодом повернула її шляхом
передачі основних засобів. З
азначена обставина також вс
тановлена постановою Львівс
ького апеляційного господар
ського суду від 10.10.2006 р. у справі
№4/299-23/47. Доказів зворотнього ст
оронами суду не надано.
Згідно із ч. З ст. 215 ЦК України
, правочин може бути визнаний
судом недійсним, якщо одна із
сторін або інша заінтересов
ана особа заперечує його дій
сність на підставах, встанов
лених законом. Відповідно до
ст. 15 ЦК України особа має прав
о на захист свого цивільного
права у разі його порушення, н
евизнання або оспорювання.

Позивач вважає свої права п
орушеними оспорюваним догов
ором, оскільки договір був пр
ийнятий до уваги Львівським
апеляційним господарським с
удом як підстава для винесен
ня постанови від 21.07.2006 р. у справ
і №4/299-23/47, якою вирішено стягнут
и з Львівського обласного го
спіталю ветеранів війни та р
епресованих ім. Ю. Липи 40875 грн. з
битків, завданих ним державн
ому комунальному підприємст
ву "Міжлікарняна аптека №252".
Як вбачається з постанови
Львівського апеляційного го
сподарського суду від 10.10.2006 р. у
справі №4/299-23/47 за позовом держа
вного комунального підприєм
ства "Міжлікарняна аптека №252"
до Львівського обласного го
спіталю інвалідів війни та р
епресованих ім. Ю. Липи про спо
нукання до виконання умов до
говору про взаємне співробіт
ництво та відшкодування збит
ків і штрафних санкцій, Львів
ський обласний госпіталь інв
алідів війни та репресованих
ім. Ю. Липи порушив своє догов
ірне зобов'язання, яке виникл
о на підставі договору про вз
аємне співробітництво від 21.06
.2001 р., перед державним комуналь
ним підприємством "Міжлікарн
яна аптека №252".
Судом встановлено, що внас
лідок порушення договірного
зобов'язання, державному ком
унальному підприємству "Міжл
ікарняна аптека №252" були запо
діяні збитки, пов'язані з витр
атами по виплаті заробітної
плати , сплатою податків та пл
атежів. При цьому, судом було в
становлено, що кошти на ці вип
лати були отримані державним
комунальним підприємством "
Міжлікарняна аптека №252" від З
АТ "Ірокс", зокрема (але не тіль
ки), на підставі договору проц
ентної грошової позики від 05.0
1.2006 р. Таким чином, суд приходит
ь до висновку, що оспорюваний
договір був не підставою стя
гнення з позивача по цій спра
ві суми збитків, а лише одним і
з доказів, яким обґрунтовува
вся їх розмір.
Підставою для відшкодуван
ня збитків у відповідності д
о ст. 203 ЦК УРСР, ст. 623 ЦК України є
порушення зобов'язання, що пр
извело до заподіяння збитків
кредитору. Доказів фактично
го ненадання позики, її непов
ернення відповідачем - 1 з врах
уванням процентів - тобто фак
тичного непонесення ним збит
ків суду не надано.
З огляду на наявні матеріа
ли справи, колегія суддів пог
оджується із судом першої ін
станції, що оспорюваний по ці
й справі договір не порушує п
рав чи інтересів позивача, ос
кільки у випадку належного в
иконання Львівським обласни
м госпіталем інвалідів війни
та репресованих ім. Ю. Липи св
ого договірного зобов'язання
, яке виникло на підставі дого
вору про взаємне співробітни
цтво від 21.06.2001 р. перед державни
м комунальним підприємством
"Міжлікарняна аптека №252", збит
ки, у тому числі в частині, яка
пов'язана із виконанням відп
овідачем - 1 свого обов'язку пе
ред відповідачем- 2, не пі
длягали б стягненню.
Щодо доводів про те, що осп
орюваний договір суперечить
нормам Закону України "Про фі
нансові послуги та державне
регулювання ринків фінансов
их послуг", оскільки процентн
а позика грошей є фінансовою
послугою, яка може надаватис
ь лише фінансовою установою
і винятків з цього правила у д
аному випадку немає, то такі д
оводи є безпідставними, так я
к ЗАТ "Ірокс" не зареєстровани
й як фінансова установа.
Згідно із ст. 1 Закону Україн
и "Про фінансові послуги та де
ржавне регулювання ринків фі
нансових послуг", фінансова у
станова - це юридична ос
оба, яка відповідно до закону
надає одну чи декілька фінан
сових послуг та
яка внесен
а до відповідного реєстру у п
орядку, встановленому законо
м.
До фінансових установ нале
жать, зокрема, юридичні особи
, виключним видом діяльності
яких є надання
фінансових
послуг. Проте, доказів того, щ
о фінансові послуги є виключ
ним видом діяльності ЗАТ "Іро
кс", в матеріалах справи не має
.
Згідно із ст. 5 вказаного ви
ще закону, фінансові послуги
надаються за загальним прав
илом фінансовими установами
. Виключне право або інші обме
ження щодо надання окремих ф
інансових послуг встановлюю
ться законами про діяльність
відповідної фінансової уста
нови та нормативно-правовими
актами державних органів, що
здійснюють регулювання ринк
ів фінансових послуг. Надава
ти фінансові кредити за раху
нок залучених коштів має пра
во на підставі відповідної л
іцензії лише кредитна устано
ва. Можливість та порядок над
ання окремих фінансових посл
уг юридичними особами, які за
своїм правовим статусом не є
фінансовими установами, виз
начаються законами та нормат
ивно-правовими актами держав
них органів, що здійснюють ре
гулювання діяльності фінанс
ових установ та ринків фінан
сових послуг, виданими в межа
х їх компетенції.
Суд першої інстанції вірно
зазначив, що безпідставними
є посилання позивача на Поло
ження про надання послуг з фі
нансового лізингу юридичним
и особами - суб'єктами господа
рювання, які за своїм правови
м статусом не є фінансовими у
становами, затвердженого Роз
порядження Державної комісі
ї з регулювання ринків фінан
сових послуг України №21 від 22.01
.2004 р., оскільки цим положенням
регулюються виключно віднос
ини з надання послуг фінансо
вого лізингу.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Зако
ну України "Про фінансові пос
луги та державне регулювання
ринків фінансових послуг", на
дання коштів у позику, в тому ч
ислі і на умовах фінансового
кредиту визнається фінансов
ою послугою.
Безпідставними є також дов
оди позивача про те, що наданн
я відповідачем - 2 коштів у про
центну позику відповідачу - 1 в
ідповідно до визначення у ст
. 1 вказаного закону являє собо
ю фінансовий кредит, так як зг
ідно із п. З ч. 1 ст. 1 вказаного за
кону, фінансовий кредит -це ко
шти, які надаються у позику юр
идичній або фізичній особі н
а визначений строк та під про
цент, однак, термін фінансови
й кредит у такому значенні за
стосовується виключно у цьом
у законі при формулюванні йо
го норм, про що прямо вказано в
його ч. 1 ст. 1. Відповідно, таке в
изначення не є підставою для
ототожнення термінів фінанс
овий кредит та процентна поз
ика в інших нормативних акта
х.
Закон України "Про фінансов
і послуги та державне регулю
вання ринків фінансових посл
уг" був прийнятий 12.07.2001 р., а 01.01.2004 р.
набрав чинності ЦК України. В
ідповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України
, основним актом цивільного з
аконодавства України є Цивіл
ьний кодекс України. ЦК Украї
ни розмежовує поняття кредит
ного договору, за яким, відпов
ідно до ст. 1054 ЦК України, банк а
бо інша фінансова установа з
обов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальников
і у розмірі та на умовах, встан
овлених договором, а позичал
ьник зобов'язується повернут
и кредит та сплатити процент
и; а також договору позики, за
яким, відповідно до ст. 1046 ЦК Ук
раїни позикодавець (будь-яка
особа) передає у власність др
угій стороні (позичальнику), з
окрема, грошові кошти, а позич
альник зобов'язується поверн
ути позикодавцеві таку ж сум
у грошових коштів.
Згідно п. З ч. 1 ст. З ЦК України
, свобода договору є загально
ю засадою цивільного законод
авства. Згідно із ст. 627 ЦК Украї
ни, сторони є вільними, зокрем
а, у визначенні умов договору
та вибору його виду. Закон не
встановлює заборони для юрид
ичної особи укладати договір
позики грошових коштів в роз
умінні ст. 1046 ЦК України, встано
влюючи, у той же час вимогу щод
о статусу фінансової установ
и у випадку укладення кредит
ного договору у розумінні ст
. 1054 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК Укра
їни, зміст правочину не може с
уперечити актам цивільного з
аконодавства, а також мораль
ним засадам суспільства. Від
повідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, н
едодержання в момент вчиненн
я правочину, зокрема, вимог ч.
1 ст. 203 ЦК України, є підставою д
ля визнання правочину недійс
ним.
З огляду на вище досліджене
, колегія суддів, вважає, що мі
сцевим господарським судом з
а наявних у справі доказів в ц
ілому зроблено правильні вис
новки щодо обставин справи, щ
о свідчить про відсутність п
ідстав для скасування рішенн
я місцевого господарського с
уду та задоволення апеляційн
ої скарги.
Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК У
країни, Львівський апеляцій
ний господарський суд
Постановив:
Рішення господарського
суду Львівської області ві
д 11.03.08 у справі № 13/392(4/2534-3/26) залишити
без змін, а апеляційну скаргу
- без задоволення.
Постанову може бути оскарж
ено у касаційному порядку.
Матеріали справи скеруват
и до господарського суду Льв
івської області.
Головуючий-суддя

Марко Р. І.
суддя

Бонк Т. Б.
суддя
Б
ойко С.М.