ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2008 р. Справа № 4/835/07

Позивач           Відкрите акціонерне товариство енергопостачальної компанії

“Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва,

вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017

Відповідач Приватне підприємство виробничої фірми “Ніколя”

вул. Ленінградська, 1-Б, кв.25, м. Миколаїв, 54053

Суддя Т.М.Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивача                     –Бондарець І.О. дов.023/07-996 від 28.12.2007р.

Від відповідача          –не з’явився

СУТЬ СПОРУ: стягнення заборгованості за договором реструктуризації боргу № 44/3752-р від 05.06.07р по акту № Э4061 від 11.05.2007р. в сумі 367 941,32грн.

Відповідач про час судового засідання повідомлений належним чином за юридичною адресою, відповідно до ст.64 ГПК України, але відзив та витребувані документи не надав, представник в судове засідання без поважних причин не з’явився. Ухвали, направлені за юридичною адресою відповідача (а.с. 40-42, 50-52, 64-66), повернулись з позначкою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Розглянувши матеріали справи згідно ст. 75 ГПК України та заслухавши пояснення представника позивача, суд –

В С Т А Н О В И В:

На підставі договору реструктуризації боргу № 44/3752-р від 05.06.07р., відповідно до якого сторони дійшли згоди відносно сплати заборгованості у сумі 401390,54 грн. за порушення ПКЕЕ, яке виникло по акту порушення № Э4061 від 11.05.07р., та виникнення нового зобов’язання щодо порядку оплати позивач просить стягнути з відповідача суму 367 941,32грн.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані але підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

07.11.03р. сторони уклали договір № 34/3752, згідно якого позивач повинен був відпускати електроенергію, а відповідач виконати оплату спожитої електроенергії щомісячно. При цьому, сторони зобов’язались керуватись чинним законодавством, зокрема Правилами користування електричною енергією (надалі ПКЕЕ

11 травня 2007р. повноважними представниками позивача було проведено перевірку по дотриманню ПКЕЕ. За результатами перевірки складено акт № Э4061 про порушення правил користування електричною енергією

Акт, складений у присутності представника відповідача, про що свідчить підпис Андрейчука В.Н. в акті № Э4061 від 11.05.07р. (арк.спр.27 та зворотна сторона).

Комісія з розгляду актів про порушення , утворена відповідно до п.6.42 ПКЕЕ, визначила обсяг недоврахованої електричної енергії згідно п.2.1.4 "Методики обчислення обсягу електричної енергії..."( протокол № 239 від 22.05.07р. арк.спр. 31) . По визначеному акту позивачем було розраховано вартість недоврахованої електроенергії в сумі 401390,54грн. ( арк.спр.31) за термін з 11.11.06р. по 11.05.07р. та виписано рахунок № 44/3752 (арк.спр.32).

Відповідач був зобов’язаний оплатити рахунок на суму протягом 5 днів з дати його отримання, але визначену суму не оплатив.

Відповідач заборгованість визнав повністю, що підтверджується укладеним між сторонами договором реструктуризації боргу № 44/3752-р від 05.06.07р., відповідно до якого сторони дійшли згоди відносно сплати заборгованості у сумі 401390,54 грн. за порушення ПКЕЕ, яке виникло по акту порушення № Э4061 від 11.05.07р., та виникнення нового зобов’язання щодо порядку оплати (арк.спр.25 та зворотна сторона).

Відповідно до п. 2.1.1 договору, відповідач у період з 10.06.07р. по 10.05.2010р. повинен був самостійно щомісяця сплачувати позивачу відповідну частку боргу за узгодженим графіком погашення заборгованості у розмірі 11149,74 грн. (арк..спр.25).

Відповідач свої обов’язки за договором реструктуризації виконував не належним чином, оплату здійснив частково у сумі 33449,22 грн. відповідно до графіку погашення заборгованості

в період з 10.06.07р. по 10.08.07р., що підтверджується банківською карткою (арк.спр.26).

Умови даного договору відповідачем були порушені у вересні 2007 року та на час подання позову не виконувались, оплата не проводилась. У зв’язку з цим, у відповідача станом на 01.11.07р. виник борг по договору реструктуризації боргу № 44/3752-р від 05.06.07р., розмір якого складав 367941,32 грн.

Згідно ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 3.2.3 договору реструктуризації боргу передбачено, що позивач має право звернутись до суду для стягнення усієї заборгованості за умови порушенням відповідачем умов договору (арк.спр. 25 та зворотна сторона).

Отже, не виконання відповідачем грошових зобов”язань, починаючи з 10.09.07 р. дає право позивачу на звернення до суду за стягненням всієї суми.

Після порушення провадження у справі відповідач перерахував позивачу 34218,62грн. заборгованості, що підтверджується поясненнями позивача від 01.02.08р. (арк.спр.58) згідно яких, відповідач перерахував 11.12.07р. та 16.01.08р. визначену суму за недораховану електроенергію нараховану по акту порушення № Э4061 від 11.05.07р.

Оскільки, погашення підтверджується рахунком № 44/3752 та квитанцією від 11.12.07р. на суму 11149,64 грн. (арк.спр.59) та листом відповідача від 16.01.08р. про зарахування переплати у розмірі 23068,98 грн. у рахунок договору реструктуризації (арк.спр.60), провадження в частині боргу на суму 34218,62грн. слід припинити, в зв”язку з відсутністю предмету спору, судові витрати в цій частині віднести на відповідача тому, що погашення відбулось після звернення позивача з позовом до суду –06.11.07р. (арк.спр.2)

Позивач надав довідку ЄДРПОУ відповідача (арк..спр.45), згідно якої, юридична адреса відповідача змінилась на вул. Ленінградську, 1-б, кв.25. Ухвала суду від 05.02.08р. направлена відповідачу на адресу зазначену у довідці але повернена органом поштового зв’язку з позначкою про не знаходження відповідача за вказаною адресою.

Між тим, згідно ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Норми ГПК України не передбачають розшук судом, або стороною по справі фактичного місця знаходження іншої сторони.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач своїм правом не скористався.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити повністю, судові витрати віднести на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України , суд –

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Cтягнути з Приватного підприємства виробничої фірми “Ніколя” (вул. Ленінградська,

1-Б, кв.25, м. Миколаїв, код 23624469) на користь ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” в особі філії м.Миколаєва м.Миколаїв (вул.Громадянська,40, м. Миколаїв, код 23399393) суму 333722,70 грн. недоврахованої електроенергії, 3680 грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу .

Наказ видати позивачу.

Провадження у справі на суму 34218,62 грн. припинити.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений строк.

Суддя Т.М.Дубова