ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

24.07.2008р.
Справа №16/219

за позовом
ОСОБА_1, Нижня Ланна,Карлівський район, Полтавська область,39542

до  1.Товариство з обмеженою відповідальністю
"Лан", вул.Молодіжна, 4,Нижня Ланна,Карлівський район, Полтавська
область,39542

2. ОСОБА_3.

про  припинення порушення корпоративних прав
учасника товариства та визнання договору поставки недійсним

Суддя  Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача -  ОСОБА_2.

від відповідачів -  1. Дем"янов В.А., 2. ОСОБА_3.

СУТЬ СПОРУ :
розглядається позовна заява про припинення порушення корпоративних прав
учасника товариства та визнання договору поставки недійсним.

Відповідачі проти задоволення
позовних вимог заперечували з мотивів, викладених у відзиві на позов
відповідачем 1.

Позивачем заявлено клопотання про
витребування від відповідача 1 витягу з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. Суд не вбачає підстав для
задоволення даного клопотання, оскільки в матеріалах справи знаходяться  довідка про включення відповідача 1 до
ЄДРПОУ, копія свідоцтва про державну реєстрацію і витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (
додатки до відзиву).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд встановив:

7   квітня   2008
року   між   Сільськогосподарським   товариством
з   обмеженою
відповідальністю   "Лан"   (Відповідач 1)  та
фізичною   особою
ОСОБА_3(Відповідач 2) укладено договір поставки № 1, згідно умов якого СТОВ
"Лан" зобов'язався передати у власність ОСОБА_3.  412 тон цукру-піску, а останній зобов'язався
прийняти та оплатити вартість цієї продукції у 1236000,00 грн.

Позивач просить суд визнати
зазначений договір поставки недійсним та
припинити    порушення    корпоративних    прав
учасника товариства ОСОБА_1на

участь   в
управлінні  діяльністю   цього
товариства  та  забезпечити
прийняття органами управління товариства рішень про розпорядження майном
товариства у порядку, визначеному його Статутом.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на наступне.

Згідно п. 5.14.4 Статуту, директор
обирається Зборами учасників товариства. У даний час директором СТОВ
"Лан" є ОСОБА_4.Відповідно до вимог ст. 92 ЦК України, юридична особа
набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно
до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Статтею 237 ЦК України визначено,
що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона
представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу
юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного
законодавства. Пунктом 5.14.2 Статуту СТОВ "Лан", встановлено, що
директор товариства представляє товариство в усіх підприємствах, установах,
організаціях. Згідно вимог п. 5.14.7 Статуту СТОВ "Лан" передбачено,
що директор товариства має право самостійно, без погодження з вищим органом
управління - Зборами учасників СТОВ "Лан" укладати договори (угоди) від
імені товариства на суму, що не перевищує 50 % Статутного капіталу товариства.
Відповідно до п. 4.3. Статуту СТОВ "Лан", для забезпечення діяльності
цього товариства, за рахунок вкладів учасників створений статутний капітал у
розмірі 34774,0 грн. (тридцять чотири тисячі сімсот сімдесят чотири гривні).
Таким чином, пунктом 5.14.7 Статуту СТОВ "Лан" визначено, що директор
має право укладати від імені товариства договори на суму, що не перевищує
17387,0 грн. (сімнадцять тисяч триста вісімдесят сім гривень). Із змісту
вищевикладеного, на думку позивача,
витікає, що директор СТОВ "Лан" ОСОБА_4. не мав повноважень на
укладення від імені товариства Договору поставки № 1 на загальну суму 1236000,0
грн., без отримання відповідної згоди Зборів учасників. Згідно ст. 241 ЦК
України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у
разі наступного схвалення правочину цією особою. Лише наступне схвалення
правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права
та обов'язки з моменту вчинення цього правочину. Директор СТОВ "Лан"
ОСОБА_4. до Зборів учасників товариства з клопотанням про отримання згоди на
укладення Договору поставки № 1 не звертався, Збори учасників СТОВ "Лан"
для вирішення цього питання не скликалися, засідання з відповідним порядком
денним не проводилося і рішення про надання згоди директору товариства на
укладення Договору поставки № 1 Зборами учасників СТОВ "Лан" не
приймалося.

Таким чином, оскільки Договір
поставки № 1 не був схвалений Зборами учасників СТОВ "Лан" у порядку,
визначеному його Статутом, цей договір, як стверджує позивач, укладений
представником - директором товариства з перевищенням повноважень. У свою чергу,
зазначена обставина свідчить про те, що Договір поставки № 1 не створює права
та обов'язки у СТОВ "Лан" перед Слєпцовим В. А.

Як зазначає в позові позивач, укладення
директором СТОВ "Лан" ОСОБА_4. Договору поставки № 1 грубо порушило
корпоративні права учасника цього товариства - ОСОБА_1.            ОСОБА_1. є учасником СТОВ
"Лан", яка володіє часткою у розмірі 20% Статутного капіталу цього
товариства, що складає 6956,0 грн. Статус Позивача, як учасника СТОВ
"Лан", підтверджується Статутом цього товариства. Згідно вимог ст. 10
Закону України "Про господарські товариства", ст. 88 ГК України та
ст. 116 ЦК України, учасники господарського товариства мають, зокрема право
брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в
установчих документах (мова йде про особисте немайнове право). Пунктом 5.3.1
Статуту СТОВ "Лан" передбачено, що вищим органом цього товариства є
Збори учасників, що складаються з учасників товариства або їх представників.
Відповідно до вимог ст. 98 ЦК України та п. 5.3.2 Статуту СТОВ "Лан",
Збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань
діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані Зборами учасників до
компетенції виконавчого органу. Перелік корпоративних прав учасників СТОВ
"Лан" визначений також у пунктах 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.9, 5.10,
5.11, 5.12 та ін. Статуту товариства.

У зв'язку з тим, що директор СТОВ
"Лан" ОСОБА_4. уклав Договір поставки № 1 з перевищенням своїх
повноважень, визначених Статутом товариства, це фактично позбавило учасника
товариства ОСОБА_1. можливості використати її корпоративне право щодо участі у
прийнятті управлінського рішення, пов'язаного з діяльністю СТОВ
"Лан", і можливості реалізації свого охоронюваного законом інтересу
учасника щодо результатів діяльності товариства. Отже, позивач стверджує, що
корпоративний спір виник внаслідок того, що
директор товариства перешкоджає учаснику СТОВ "Лан" ОСОБА_1. у
реалізації її законних корпоративних прав на участь в управлінні та діяльності
товариства, передбачених чинним законодавством України, зокрема ст. 10 Закону
України "Про господарські товариства", ст. 88, 167 ГК України, ст. 98
і 116 ЦК України, а також Статутом Відповідача.

Суд, дослідивши та оцінивши усі  подані сторонами докази, дійшов висновку, що
позовні вимоги необґрунтовані, доказами не підтверджені і задоволені бути не
можуть, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України  у
випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду
мають право звернутися за захистом своїх порушених прав фізичні
особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ.

Частиною 4 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарським судам
підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому
числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

У п. 1.2 Рекомендацій "Про практику
застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних
відносин" від 28 грудня 2007 року № 04-5/14, Президія Вищого господарського
суду України зазначає, що до корпоративних спорів належать також спори за
позовами учасників господарських товариств про визнання недійсними правочинів,
укладених товариством, якщо позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням його
корпоративних прав або інтересів.

На вимогу суду, викладену в ухвалі від 11.07.2008 року про порушення
провадження у справі, уточнити які саме дії відповідача і яким чином порушують
корпоративні права позивача, позивач жодних уточнень та обґрунтувань не надав.

Як свідчать матеріали справи,
відсутні будь-які докази, що  ОСОБА_1.,
як учасник ТОВ «Лан»обмежена  в своєму
праві приймати участь у діяльності товариства як безпосередньо, так і опосередковано.
Пунктом 5.7. Статуту товариства передбачена можливість скликання загальних
зборів на вимогу учасників товариства, які у сукупності  володіють більш як 10% голосів. Враховуючи ту
обставину, що позивач володіє 20% частки у статутному капіталі ТОВ «Лан»,
ОСОБА_1 могла скликати позачергові збори учасників в тому числі і по питанню
надання згоди чи незгоди, затвердженню чи не затвердженню укладеної ТОВ «Лан»з
гр. ОСОБА_3. спірного договору .

П.5.9. Статуту товариства
передбачено право будь-кого із учасників вимагати розгляду питання на загальних
зборах. Отже, ОСОБА_1. мала  змогу і
можливість скликати загальні збори учасників; приймати безпосередню участь у
тих зборах;  ставити питання про
затвердження вказаної угоди та вимагати його розгляду на зборах.

Позивач наданими їй правами на
участі в господарській діяльності та в управлінні товариством  не скористалась, доказів перешкоджання
відповідачем 1 позивачу у здійсненні її прав суду не надано.

Стовно недійсності договору поставки, суд
вважає також за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи,  спрямована на набуття,  зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Правочин вважається таким,  що вчинений у письмовій формі, якщо  його
зміст зафіксований в одному або кількох документах,  у листах, телеграмах, якими обмінялися
сторони. Правочин вважається таким,  що
вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).  Правочин, який вчиняє юридична особа,  підписується
особами, уповноваженими  на  це  її  установчими документами,  довіреністю, законом   або
іншими   актами   цивільного
законодавства,   та скріплюється
печаткою (стаття 207 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. З ст. 203 ЦК України, яка встановлює загальні
вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.  Відповідно до вимог статті 239 ЦК
правочин,   вчинений   представником,   створює,
змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Правочин,   вчинений
представником    з    перевищенням повноважень, створює, змінює,
припиняє цивільні права та обов'язки особи,
яку він представляє,  лише  у
разі  наступного  схвалення правочину  цією
особою.  Правочин  вважається схваленим зокрема у разі,  якщо особа,
яку він представляє,  вчинила дії,
що свідчать про прийняття його до виконання.
Наступне схвалення правочину
особою,  яку  представляють, створює,  змінює
і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього
правочину (ст. 241 ЦК).

Схвалення  дій представника можливе  в різних формах - схвалення шляхом заяви про
це; схвалення мовчазною згодою;
схвалення шляхом здійснення конклюдентних дій, що свідчать про прийняття
правочину. В даному випадку має місце і мовчазна згода юридичної особи -
товариства  (відповідач 1  не
заявляв про несхвалення цієї угоди, його учасники не ініціювали з цього
приводу загальних зборів) і схвалення шляхом здійснення дій, спрямованих на
виконання сторонами  умов договору. Про
це також  свідчить рішення  Карлівсього районного суду  Полтавської області від 09.06.2008 року у
справі 2-479 за позовом ОСОБА_3до ВАТ "Ланнівський цукровий завод" ,
третя особа СТОВ "Лан", яким задоволено позовні вимоги про  витребування
з володіння  ВАТ "Ланнівський
цукровий завод"  на користь
ОСОБА_3412 тон цукру-піску,зобов'язаноо ВАТ "Ланнівський цукровий
завод"  передати позивачу та не
чинити перешкод у отриманні 412 тон цукру ОСОБА_3. Дане рішення суду до цього
часу не виконано.

Отже, стосовно виконання умов договору,
то  412 тон цукру-піску, що є предметом
договору купівлі-продажу не передані відповідачу 2 від відповідача 1  з незалежних від сторін договору обставин -
невиконання рішення суду ВАТ "Ланнівський цукровий завод" .

Крім того,  додатковою угодою від 15.05.2008 року ОСОБА_3
та СТОВ "Лан" внесли зміни до умов спірного договору, за якими оплата
продукції (412 тон цукру-піску) буде здійснена покупцем після  отримання
цукру.

Ніяких інших підстав для визнання
спірного договору і додатків до нього позивачем суду не наведено.

Таким чином, на підставі матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що жодних корпоративних прав позивача при
укладенні спірного договору не порушено.

На підставі вищенаведеного суд
приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, матеріали
справи та керуючись ст.ст. 33,43,49,82-85
ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1про припинення порушення корпоративних прав учасника товариства та
визнання договору поставки недійсним відмовити в повному обсязі.

СУДДЯ
Тимощенко О.М.

повний текст рішення підписано 25.07.2008 року