Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2008 р. Справа № 47/455-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Афанасьєв В.В., судді Бухан А.І. , Шевель О.В.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Кучугури В.І. – дов., Ульянова Р.А. –дов.

відповідача - Карасави О.П. – дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ДАК «Хліб України» Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів (вхідний № 3501Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 08 листопада 2007 року у справі № 47/455-07

за позовом Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України»Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів, с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське підприємство по птахівництву», м. Балаклія Харківської області

про захист ділової репутації

та за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське підприємство по птахівництву»м.Балаклія Харківської області

до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України»Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області

про стягнення збитків

встановила:

Позивач, Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України»Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про захист ділової репутації, в якій просив визнати поширену відповідачем інформацію через телебачення недостовірною та такою, що принижує його ділову репутацію. Визнати, що з вини відповідача позивачу була нанесена матеріальна шкода у вигляді упущеної вигоди у розмірі 1828000 грн. Зобов‘язати відповідача протягом 10-и днів з дня набрання рішенням чинності, спростувати поширену недостовірну інформацію щодо позивача на 5-му телеканалі в порядку ст. 64 Закону України № 3759-ХІІ від 21.12.1993 р. (редакція на 12.01.2006 р.) «Про телебачення і радіомовлення».

Відповідач, СТОВ «Балаклійське підприємство по птахівництву», подав зустрічну позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) 1340871,21 грн. збитків від втрати майна (курок-несучок батьківського стаду кросу «Гібро», яке відбулося внаслідок масового отруєння токсичним комбікормом КК 1-18/с58, що поставлений позивачем за первісним позовом) та 1061002,84 грн. неодержаного прибутку.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08 листопада 2007 року у справі № 47/455-07 (суддя Светлічний Ю.В.) провадження за первісним позовом в частині визнання поширеної відповідачем інформації через телебачення недостовірною та такою, що принижує його ділову репутацію та в частині визнання, що з вини відповідача, позивачу було нанесена матеріальна шкода у вигляді упущеної вигоди у розмірі 1828000,00 грн. припинено. В задоволенні первісного позову в частині зобов’язання відповідача протягом 10-ти днів з дня набрання рішенням чинності, спростувати поширену недостовірну інформацію щодо позивача на 5-му телеканалі в порядку ст. 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» відмовлено.

Зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське підприємство по птахівництву»збитки від втрати майна у розмірі 1 340 871,21 грн., неодержаний прибуток у розмірі 1 061 002,84 грн., суму держмита у розмірі 24 018,75 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) з даним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 08 листопада 2007 року у справі № 47/455-07, задовольнити вимоги первісного позову та відмовити у задоволені зустрічного позову. У апеляційній скарзі заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Свої вимоги позивач за первісним позовом обґрунтовує тим, що отримана відповідачем продукція повністю відповідала умовам погодженої якості, супроводжувалася якісним посвідченням позивача та ветеринарним свідоцтвом Ізюмської районної лабораторії ветеринарної медицини. Позивач стверджує, що між сторонами виник конфлікт з приводу несплати раніше отриманого товару, у зв‘язку з чим відповідач почав звинувачувати відповідача в отруєнні птахів та завданні йому збитків. Оскільки відповідні звинувачення пролунали на телебаченні (на всю державу), позивач змушений був звернутися до суду за захистом своєї ділової репутації. Позивач стверджує, що вимоги зустрічного позову є безпідставними та такими, що не підтверджені документально, оскільки жоден наданий відповідачем експертний висновок не відповідає вимогам додатку № 5 до Постанови КМУ від 14.06.2007 р. № 833 та не містить передбачених у цьому додатку даних. Відповідні висновки підписані особами, повноваження яких невідомі, вони не завірені печаткою установи, яка їх видала. При цьому, позивач також посилається на наявні у матеріалах справи п‘ять експертних висновків незалежних експертиз спеціалізованих установ, якими встановлена належна якість виготовленого та поставленого позивачем товару. Позивач зазначає, що приймання товару здійснено з порушенням вимог Інструкції № П-7, а тому, на його думку, у відповідача відсутні підстави стверджувати, що поставлений товар був неналежної якості.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) проти апеляційної скарги заперечує, оскаржуване рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Відповідач вважає, що судом повно та всебічно досліджені всі матеріали справи та необхідні докази, а доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки матеріалами справи доведено факт поставки неякісного комбікорму та факт того, що саме у зв‘язку з годуванням цим комбікормом почався масовий падіж курей. Відповідач вказує, що відповідні факти встановлені компетентними органами на підставі актів досліджень як самого комбікорму (його проб), так і органів загиблої птиці. При цьому, відповідач зазначає, що відповідні експертні висновки є чинними та позивачем не оскаржені до цього часу. Саме відповідні встановлені факти, як вказує відповідач, і були підставою для проведення прес - конференції на телебаченні.

Під час розгляду справи в апеляційному господарському суді від Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області надійшло клопотання про залучення її до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – ДП «Ізюмський комбінат хлібопродуктів»ДАК «Хліб України». Заявлене клопотання мотивоване тим, що винесене судом рішення може опосередковано вплинути негативним чином на суспільні відносини в районі, забезпечення яких є одною з прямих завдань Ізюмської РДА, а тому, таке рішення, хоч і опосередковано, може вплинути на права та обов‘язки Ізюмської РДА. Як вказує, Ізюмська РДА, сума стягнутих за оскаржуваним рішенням грошових коштів є дуже значною, та її стягнення може призвести до занепаду підприємства, а можливо, і до його банкрутства, що в подальшому негативно вплине на ситуацію в районі, в тому числі на його економічний стан, і на відносини підприємства з місцевим бюджетом, за виконання яких несе відповідальність Ізюмська районна державна адміністрація.

У відповідності до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського суду може вплинути на їх права або обов‘язки щодо однієї з сторін.

Ч. 1 ст. 99 ГПК України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Ст. 101 ч. 3 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про залучення її до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – ДП «Ізюмський комбінат хлібопродуктів»ДАК «Хліб України», оскільки таке клопотання не було предметом розгляду в суді першої інстанції та заявлене після прийняття рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи сторін, що викладені у апеляційній скарзі, відзиві на неї та додаткових письмових поясненнях, заслухавши у судових засіданнях повноважних представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне:

05 березня 2007 року між ДП ДАК «Хліб України»«Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів»та СТОВ «Балаклійське підприємство по птахівництву»було укладено договір № 43 на поставку продукції, відповідно до якого позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) зобов’язувався виготовити та поставити за замовленням СТОВ «БПП» комбікорм в межах строку дії договору.

Відповідно до п. 2.1. цього договору якість комбікорму повинна відповідати погодженому між сторонами рецепту і посвідчуватися сертифікатом якості, а згідно з п. 3.1. договору поставка продукції здійснюється самовивозом зі складу постачальника.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач за первісним позовом отримав від позивача за первісним позовом чергову партію комбікорму КК 1-18/с58 для годування курок-несучок батьківського стаду кросу «Гібро» у кількості 19940 кг. На цю партію комбікорму було видано посвідчення про якість комбікорму № 1780 від 16 липня 2007 року. Відповідний факт підтверджується залученими до матеріалів справи товарно-транспортними накладними та актом виконаних робіт, а також не заперечується сторонами у судових засіданнях. Судом було встановлено, що рецепт цього комбікорму виготовляється за спеціальним замовленням.

Відповідно до матеріалів справи, отриманий комбікорм був завантажений до бункерів сухого корму пташників № 4, 5, 6, які належать відповідачу за первісним позовом та знаходяться в с. Гусарівка Балаклійського району. Цей комбікорм почали використовувати для годування курок у пташнику № 4 з 17 липня 2007 року, а у пташниках № 5 та № 6 з 18 липня 2007 року.

Починаючи з 20 липня 2007 року у пташниках № 4, 5, 6 почався падіж курей, у зв‘язку з чим до відповідача за первісним позовом відповідно до Закону України «Про ветеринарну медицину» прибули представники державних органів ветеринарної медицини, які відповідно до законодавства здійснюють державний ветеринарний контроль та зобов’язані проводити аналіз причин виникнення хвороб птахів та їх масової загибелі.

Актом від 21 липня 2007 року, який було складено за участю представників управління ветеринарної медицини в Харківській області, управління ветеринарної медицини в Балаклійському районі, Балаклійської районної лабораторії ветеринарної медицини та відповідача, було зафіксовано падіж курок та були відібрані зразки комбікорму, загиблої птиці та інших матеріалів для лабораторного дослідження. При цьому, як встановлено матеріалами справи та не заперечується позивачем за первісним позовом, при відборі проб комбікорму приймав участь представник позивача.

В той же час, як вказує відповідач та зазначено у вищевказаному акті від 21 липня 2007 року, годування півнів у пташниках № 4, 5, 6 здійснювалось іншим комбікормом - КК 4-4/с18 і їх падіж не відмічався. Відповідне підтверджується також залученим до матеріалів справи актом клініко - епіозоотичного дослідження від 23.07.2007 р.

24.07.2007 року вищезазначеними посадовими особами управління ветеринарної медицини в Харківській області, управління ветеринарної медицини в Балаклійському районі, Балаклійської районної лабораторії ветеринарної медицини та відповідача в порядку здійснення профілактичних, діагностичних, лікувальних та протиепізоотичних заходів під час виконання контрольно-наглядових функцій було складено акт, в якому містяться висновки про те, що на підставі виконаних лабораторних досліджень, ознак, характерних для гостро - інфекційних захворювань птахів не виявлено, а результати проведених хіміко-токсикологічних досліджень біоматеріалів вказують на масове отруєння курок-несучок комбікормами, виготовленими позивачем за первісним позовом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, станом на дату розгляду справи вищеназвані акти не оскаржені та не містять жодних застережень.

Ті обставини, що відповідні акти складені з порушенням законодавчо встановленої форми їх складення (як вказує позивач за первісним позовом) не можуть бути підставою для неприйняття їх у якості належних доказів, оскільки встановлені названими актами факти не спростовані у відповідності до приписів чинного законодавства.

Також, колегія суддів враховує ті обставини, що вищенаведені акти складені належними особами, які відповідно до чинного законодавства, мають право на надання таких висновків.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання мають виконуватися належним чином у відповідності до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналіз наявних у справі матеріалів свідчить, що в посвідченні про якість комбікорму № 1780 від 16 липня 2007 року зазначено, що токсичність комбікорму відсутня. Разом з тим, як вірно встановлено місцевим господарським судом, результати досліджень комбікорму КК 1-18/с58, виготовленого відповідачем за зустрічним позовом (позивачем за первісним) , які були отримані від ДП «Науково-експертного фармакопейного центру», вказують, що в наданих зразках комбікорму знайдені алкалоїди спориньї, чим і обумовлюється токсичність корму.

Крім того, фахівцями Харківської державної зооветеринарної академії від 03.09.2007 року було зроблено висновок про те, що інфекційні захворювання не були причиною загибелі птахів у пташниках № 4, 5, 6, що спростовує твердження позивача за первісним позовом про те, що можливою загибеллю птахів є інфекційні захворювання.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що укладеним між сторонами договором врегульовано порядок дій сторін у разі поставки товару неналежної якості. Так, згідно п. 5.2. договору, при виявленні недостачі продукції при відвантаженні чи невідповідності якості продукції супроводжуючим документам, виклик представника постачальника є обов’язковим.

На виконання цього пункту договору, 23.07.2007 року до відповідача прибув начальник виробничої лабораторії позивача, в присутності якого та за участі технолога відповідача - директора Балаклійської районної лабораторії ветеринарної медицини, було складено акт відбору проб. Вказаним актом підтверджено факт відбору проб комбікорму КК 1-18/с58, завезеного на товариство відповідача 16.07.2007 року. Дані проби відібрані для лабораторного дослідження та були опечатані печаткою Балаклійської районної лабораторії ветеринарної медицини. При цьому, як вірно встановлено місцевим господарським судом, жодних застережень зі сторони представника позивача за первісним позовом акт відбору проб від 23.07.2007 року не містив.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вказаним актом відбору проб позивач за первісним позовом фактично погодився, і в подальшому не заперечував, що для здійснення аналізу відбирався саме той товар, який був поставлений відповідачу, тобто, комбікорм за унікальним рецептом КК 1-18/с58, який був виготовлений позивачем 13.07.2007 року та поставлений відповідачу 16.07.2007 року.

Також, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо того, що невиконання сторонами вимог приймання товару за якістю, відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю № П-7, само по собі не може бути підставою для задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову за наявності інших об’єктивних даних, які свідчать про поставку товару неналежної якості.

З урахуванням усього вищезазначеного колегією суддів зроблені висновки щодо того, що матеріалами справи підтверджено факт поставки позивачем за первісним позовом на адресу відповідача продукції неналежної якості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неприйняття у якості належних доказів, наданих відповідачем за зустрічним позовом - експертизи Національного наукового центру «Інститут експериментальної клінічної ветеринарної медицини»від 29 серпня 2007 року та експертизи № 1514/7 Донецької облдержлабораторії ветеринарної медицини через те, що строк дії цих експертиз на момент подання їх до суду закінчився. Судом першої інстанції також обґрунтовано не взято до уваги експертний висновок № 0481п/07 Випробувального центру центральної державної лабораторії ветеринарної лабораторії ветеринарної медицини через те, що об’єктом дослідження цієї лабораторії був комбікорм КК 1-18/цс-58, виготовлений 13.07.2007 року та комбікорм КК 1-18/цс-58, виготовлений 20.07.2007 року, а відповідно до посвідчення про якість комбікорму № 1780 від 16.07.2007 року, комбікорм, який поставлявся позивачу має рецепт: КК 1-18/с58.

Неналежними доказами є також експертиза № 522/341; 195 Донецької міжобласної державної лабораторії ветмедицини по хворобах птахів, звіт про результати досліджень № 757 від 01.08.2007 року Харківської ОДЛВМ, експертний висновок № 251/т НВП «Біо-Тест-лабораторія» через те, що ці висновки досліджень не містять опису про те, який саме комбікорм досліджувався, а тому у суду відсутні підстави зробити однозначний висновок про те, що досліджувався саме той комбікорм, який був відібраний у позивача.

П. 9.6. договору № 43 встановлено, що при невиконанні чи неналежному виконанні цього договору, сторони відшкодовують нанесені один одному збитки.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включається вартість втраченого, пошкодженого чи знищеного майна; недоодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язань другою стороною.

Місцевим господарським судом на підставі наявних у матеріалах справи доказів було встановлено, що на підприємстві позивача за зустрічним позовом за період з 20.07.2007 року до 27.07.2007 року в результаті кормового отруєння курок-несучок, які утримувалися в пташниках № 4, 5, 6, відходи птиці склали 5980 голів. Відповідне підтверджується актом від 30.07.2007 р. Вказана кількість птиці була утилізована, що також підтверджено залученими до матеріалів справи актами.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідно до службової записки головного ветеринарного лікаря позивача за зустрічним позовом, рекомендацій фірми «Гібро Б.В.»та наказу директора підприємства позивача за зустрічним позовом, в зв’язку з виробничою необхідністю було проведено забій ще 9469 голів курок-несучок батьківського стаду. Факт проведення забою підтверджується актом від 02.10.2007 року. При цьому, як вбачається із матеріалів справи, підприємством позивача за зустрічним позовом здійснювалися всі необхідні заходи щодо збереження вказаної кількості курей та відновлення їх репродуктивних функцій, однак, такі заходи не дали позитивного результату.

У позовній заяві позивач вимагає відшкодувати збитки від втрати курок-несучок у кількості 15407 голів, однак судом першої інстанції було встановлено, що фактичні втрати курок-несучок становлять 15449 голів.

Із врахуванням балансової вартості (відповідно до довідки СТОВ «Балаклійське підприємство по птахівництву» № 791 від 02 жовтня 2007 року балансова вартість 1 голови курки-несучки становить станом на липень 2007 року 87,03 грн.) судом першої інстанції встановлено, що вимоги позивача про стягнення збитків від втрати майна у розмірі 1340871,21 грн. є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, під час перегляду справи в апеляційній інстанції було встановлено, що забиту птицю у кількості 9427 голів позивач за зустрічним позовом реалізував як куряче м‘ясо. На підставі додатково витребуваних документів апеляційним господарським судом було встановлено, що позивачем за зустрічним позовом від реалізації птиці отримано кошти у розмірі 161032,01 грн. (т. 3 арк. справи 51-88).

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення збитків від втрати майна підлягають задоволенню у розмірі 1179839,20 грн. (за мінусом суми отриманих коштів від реалізації м‘яса забитої птиці).

Колегією суддів було досліджено та встановлено, що висока балансова вартість загиблої та забитої птиці обумовлена особливістю її породи, репродуктивних функцій, ціною закупівлі, доглядом та призначенням. При цьому, колегія суддів зазначає, що жодних заперечень щодо вказаної вартості відповідачем за зустрічним позовом не було надано.

Місцевим господарським судом було встановлено, що відповідно до показників продуктивності, які були надані позивачем за зустрічним позовом, позивач недоотримав на одну голову курки-несучки інкубаційних яєць у кількості 88,3 штук та товарних яєць у кількості 3,8 штук, всього 1360438 інкубаційних яєць та 58546 товарних яєць.

Місцевим господарським судом також встановлено, що між позивачем за зустрічним позовом та ТОВ «Чаклун», ФОП Богдановим В.О., ФОП Запарованим С.І., ФОП Суботіною О.М. було укладено договори на поставку інкубаційного майна з відповідними графіками поставки, що свідчить, про те, що позивач мав право розраховувати на отримання прибутку від їх продажу.

Із врахуванням вищенаведеного, на підставі наданих позивачем за зустрічним позовом розрахунків, місцевим господарським судом зроблені висновки, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за зустрічним позовом недоотриманого прибутку у розмірі 1061002,84 грн. є також обґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками місцевого господарського суду в цій частині, оскільки відповідно до укладених позивачем за зустрічним позовом з ТОВ «Чаклун», ФОП Богдановим В.О., ФОП Запарованим С.І., ФОП Суботіною О.М. договорів на поставку інкубаційного майна з відповідними графіками поставки, вбачається, що позивач мав право розраховувати на отримання прибутку від продажу лише 780000 штук інкубаційних яєць. З урахуванням додатково наданого позивачем розрахунку (т.4 арк. справи 42-44) недоотриманий прибуток від реалізації вказаної кількості яєць складає 600600 грн., яка підлягає задоволенню.

В іншій частині недоотриманого прибутку вимоги позивача за зустрічним позовом задоволенню не підлягають, оскільки ним не надано доказів того, що він міг реалізувати залишкову кількість інкубаційних яєць та товарних яєць. Посилання позивача на можливе укладення договорів з контрагентами щодо реалізації інкубаційних яєць не є свідченням подальшого укладання таких договорів. Що стосується можливої реалізації товарних яєць – такі докази (договори, ін.) в матеріалах справи взагалі відсутні.

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду в частині припинення провадження у справі, оскільки спори про захист ділової репутації є такими, що розглядаються господарськими судами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги (позивача за первісним позовом) задоволенню не підлягають, оскільки, як встановлено вище, на прес-конференції, що відбувалася 30.08.2007 року на п’ятому телеканалі о 10 год. 30 хв. на тему «СТОВ «Балаклійське підприємство по птахівництву» через недоброякісні комбікорми Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів понесло збитки»було розповсюджено інформацію про те, що масовий падіж курок-несучок батьківського стаду, який відбувся на підприємстві стався через недоброякісний комбікорм, виготовлений Ізюмським комбікормовим заводом. При цьому, під час проведення прес-конференції представники позивача за зустрічним позовом посилалися на наявні у них матеріали обстеження підприємства, акти фахівців та висновки експертиз, які були проведені державними ветеринарними установами, та які досліджені колегією суддів у даній справі.           На час проведення цієї прес-конференції висновки фахівців та результати проведених експертиз не були спростовані, позивач за первісним позовом не надав суду доказів, які б свідчили, що відомості, поширені відповідачем за первісним позовом є недостовірними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача за первісним позовом про визнання поширеної відповідачем інформації через телебачення недостовірною та такою, що принижує його ділову репутацію та вимога визнати, що з вини відповідача, позивачу було нанесена матеріальна шкода у вигляді упущеної вигоди у розмірі 1828000,00 грн. є такими, що не підлягають задоволенні. З цих же підстав не підлягає задоволенню і вимога про зобов’язання відповідача протягом 10-ти днів з дня набрання рішенням чинності, спростувати поширену недостовірну інформацію щодо позивача на 5-му телеканалі в порядку ст. 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення».

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача за первісним позовом у зв’язку з її юридичною та фактичною обґрунтованістю і наявності фактів для часткового скасування оскаржуваного рішення. В іншій частині твердження позивача за первісним позовом, викладені ним в апеляційній скарзі та уточненнях до неї, зроблені при довільному трактуванні норм діючого законодавства і дійсних обставин справи, на їх підтвердження не надано відповідно до ст. 33, 36 ГПК України доказів з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального права які б могли бути підставою для повного скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п.4 ст. 103, п. 1, 3, 4 ст. 104, ст. 105 ГПК України,

постановила:

У задоволенні клопотання Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про залучення її до участі у справі третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –ДП «Ізюмський комбінат хлібопродуктів»ДАК «Хліб України», відмовити.

Апеляційну скаргу позивача за первісним позовом задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 08 листопада 2007 року по справі № 47/455-07 в частині припинення провадження по справі (п. 1 резолютивної частини рішення) скасувати та у задоволенні вимог первісного позову в цій частині відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 08 листопада 2007 року по справі № 47/455-07 в частині задоволення зустрічного позову (п. 3 резолютивної частини рішення) змінити, виклавши його в наступній редакції:

«Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України»«Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів» (64319, Харківська область Ізюмський район с. Капитолівка, Код 00952278 р/рахунок 0253 в АК ПІБ м. Ізюм МФО 351492) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське підприємство по птахівництву»(64200, Харківська область м. Балаклія вул. Червоноармійська, 13 Код 05405799 р/рахунок 048 у відділенні № 12 м. Харків, ТОВ "КБ" «Актив-банк»МФО 300852) збитки від втрати майна у розмірі 1 179 839,20 грн., неодержаного прибутку у розмірі 600600,00 грн., суму держмита у розмірі 17804,39 грн., судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 87,47 грн.

В частині стягнення збитків від втрати майна у розмірі 161 032,01 грн. та неодержаного прибутку у розмірі 460 402,84 грн. у задоволенні позову відмовити.

Доручити господарському суду Харківської області видати наказ з урахуванням відповідних змін.

В іншій частині (п. 2 резолютивної частини) рішення господарського суду Харківської області від 08 листопада 2007 року по справі № 47/455-07 залишити без змін.

Головуючий суддя Афанасьєв В.В.

суддя Бухан А.І.

суддя Шевель О.В.