ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"08" січня 2008 р.

Справа № 2/362

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ДеревінськоїЛ.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 2/362

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "МД Груп Кременчук", м. Кременчук

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Автоштамп", м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 31693,83 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Андреєва В.В , довіреність № 27/08-1 від 27.08.07 ;

від відповідача – Нєдов І.М. – довіреність від 3.01.2006р. ;

Товариством з обмеженою відповідальністю "МД Груп Кременчук" подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Автоштамп" про стягнення 31693,83 грн., з яких 25793,01 грн. основного боргу , пені в сумі 834,03 грн., 3% річних 159,24 грн. та 836,03 грн. збитків від інфляції.

Відповідач позов заперечив, мотивуючи тим, що договір N 32 від 10.10.2005р. в частині специфікації N03/09-2007 від 3.09.2007р. є неукладеним, так як в ній сторони не дійшли згоди стосовно істотної умови договору – терміну поставки партії товару, умови його оплати. Поставка товару 3.09.2007р. є самостійної господарською операцією, тобто здійснена поза договором від 10.10.2005р. N 32. З цих причин у позивача відсутні підстави стягувати збитки від інфляції та 3 % річних з простроченої суми.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін після оголошеної в засіданні суду 24.12.2007р. перерви до 8.01.2008р., господарський суд,-

В С Т А Н О В И В :

Між сторонами укладений договір поставки від 10.10.05р. За умовами договору постачальник / позивач / зобов'язується продавати металопродукцію / далі товар /, а покупець / відповідач / приймати і оплачувати поставлений товар. Датою поставки вважається дата передачі товару у відповідності з товарно-транспортною накладною чи видатковою. Покупець здійснює попередній платіж в розмірі 100 % вартості товару. За взаємною згодою сторін, постачальник має право провести відвантаження товару без попередньої оплати, при цьому покупець гарантує провести оплату за поставлений товар в строк зазначений в специфікації. Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.05р. Якщо сторони за місяць до закінчення діє договору не повідомлять про припинення його дії, то договір вважається продовженим строком на один рік. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами підписана специфікація N 03/09-2007 від 3.09.2007р., як додаток до договору від 10.10.2005р., згідно якої сторони погодили поставку металопродукції в вересні 2007р. в асортименті на суму 40694 грн. 14 коп. та строк її оплати – до 7.09.2007р., згідно гарантійного листа від 4.09.2007р. N 457-10.

Суд вважає договір від 10.10.2005р. зі специфікацією до нього від 3.09.2007р. укладеним, так як сторони погодили всі істотні умови, що властиві договору поставки, в т.ч. асортимент товару, кількість, ціна, якість, строки поставки та розрахунку. Посилання в договорі на форму узгодження: чи то лист, чи то в усних переговорах, не є обов’язковою, тому не може свідчити про відсутність погодження між сторонами строку оплати, який в специфікації від 3.09.2007р. зазначений: “до 7.09.2007р.”

За вказаних обставин спростовуються заперечення відповідача стосовно неукладеності договору та специфікації від 3.09.2007р. до нього.

На виконання вказаного договору по довіреності від 3.09.2007р. ЯНХ N 479732 та накладній N 3695 від 3.09.2007р. відповідач одержав у позивача металопродукцію в асортименті, який зазначений в специфікації до договору від 3.09.2007р., на суму 40694 грн. 14 коп.

Заперечення відповідача стосовно того, що поставка 3.09.2007р. на суму 40694 грн. 14 коп. відбулася поза договором від 10.10.2005р., як окрема господарська операція, спростовується наступним. В накладній від 3.09.2007р. зазначені асортимент, кількість, ціна товару, що ідентичні з зазначеними в специфікації від 3.09.2007р., як додатку до договору. Крім того, про припинення дії договору від 10.10.2007р. N 32, згідно умов його п. 13.1., відповідач попередив позивача лише листом від 6.12.2007р., що свідчить про те, що спірна господарська операція 3.09.2007р. виконана в межах дії договору від 10.10.2005р. та специфікації від 3.09.2007р.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач перерахував позивачеві 15000 грн. 5.1.2007р., 15793 грн. – 2.11.2007р., 56995 грн. 42 коп. - 7.11.2007р., чим повністю погасив борг за держаний товар, в т.ч. і на спірну суму, на що вказує позивач.

Отже, на дату звернення позивача до суду – 9.11.2007р. / а.с. 25./, відповідач розрахувався за отриманий товар на спірну суму 25793 грн. 01 коп. і підстави для звернення з позовом про стягнення цієї суми з відповідача у позивача були відсутні. Тому позов в цій частині є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням дати часткової оплати товару, відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача / а.с. 22/ збитки від інфляції з суми заборгованості за вересень 2007р. становить 836 грн. 03 коп. Три проценти річних з простроченої суми за період з 8.09. по 5.11.2007р. , з врахуванням часткової оплати, становлять 153 грн. 69 коп. та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В задоволенні позову в частині стягнення 5 грн. 55 коп. 3 % річних необхідно відмовити в зв’язку з необґрунтованістю.

Згідно зі ст. ст. 546, 547, ч.3. ст. 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.2 договору передбачена можливість стягнення з відповідача на користь позивача 10 % штрафу та пені, в розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

З врахування оплати боргу, пеня за прострочення його сплати за період з 8.09. по 5.11.2007р. становить 813 грн. 65 коп. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В задоволенні позову про стягнення 20 грн. 38 коп. пені необхідно відмовити в зв’язку з необґрунтованістю її нарахування.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 549 ЦК України, які передбачають за невиконання грошового зобов’язання лише пеню, як вид забезпечення виконання зобов’язання, правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафу в сумі 4071 грн. 52 коп. відсутні. Отже позов в цій частині є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Заперечення відповідача стосовно підписання позовної заяви неповноважною особою позивача спростовується довідкою ЄДРПО / а.с. 23/ та іншими документами, підписаними директором підприємства позивача Тороповим О.В., повноваження якого в т.ч. і на підписання позовної заяви, сумнівів у суду не викликають.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн., як мінімального розміру, а витрати по оплаті послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 6 грн. 70 коп., що пропорційно задоволеним позовним вимогам, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 546, 547, 549, 625, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Завод Автоштамп” м. Олександрія пров. Б. Йогансона 1 (р/р 7811 в АКБ „Укрсоцбанк” МФО 323657 ) на користь ТОВ „МД Груп Кременчук” м. Кременчук проїзд Галузевий 56 (р/р 1177 в КФ АКБ „Індустріалбанк” МФО 331304 ) 813 грн. 65 коп. пені, 836 грн. 03 коп. збитків від інфляції, 153 грн. 69 коп. 3 % річних, 102 грн. державного мита, 6 грн. 70 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позову в частині стягнення 25793 грн. 01 коп. боргу, 20 грн. 38 коп. пені, 5 грн. 55 коп. 3 річних та 4071 грн. 52 коп. штрафу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя Л.В. Деревінська