ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

11.11.2008р.                                                                                          Справа № 14/394

за позовом Закритого акціонерного товариства "Житомирські Ласощі", вул. Щорса, 67, м. Житомир, 10003

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛАГРО", вул. Шевченка, 29, м. Полтава, 36000

про стягнення 18919,45 грн.

Суддя Іваницький О.Т.

Представники:

від позивача: Іваненко О.В., дов. №2 від 11.04.2008р.

від відповідача: не з'явився (повідомлений належним чином)

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява про стягнення 18919,45 грн. - заборгованості за неналежне виконання договору купівлі-продажу №1960 від 03.03.2008р., в тому числі: 18012,90 грн. - основного боргу, 485,60 грн. – пені за період із 14.08.2008р. по 23.09.2008р., 360,25 грн. – штрафу, 60,70 грн. - 3% річних, а також заява вих.. №5702 від 16.10.2008р. про збільшення позовних вимог до суми 19437,39 грн.

Позивач 20.10.2008р. надіслав суду заяву вих.. №5702 від 16.10.2008р. (вх. №17557) про збільшення позовних вимог до суми 19437,39 грн., в тому числі: 18012,90 грн. – основного боргу, 769,86 грн. – пені за період із 14.08.2008р. по 17.10.2008р., 360,25 грн. – штрафу, 198,15 грн. – збитків від інфляції за період вересень-жовтень 2008р., 96,23 грн. – 3% річних за період із 14.08.2008р. по 17.10.2008р.

Відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити розмір позовних вимог. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві (абзац другий підпункту 3.7 пункту 3 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 N 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Таким чином, предметом спору є стягнення з відповідача 19437,39 грн., в тому числі: 18012,90 грн. – основного боргу, 769,86 грн. – пені за період із 14.08.2008р. по 17.10.2008р., 360,25 грн. – штрафу, 198,15 грн. – збитків від інфляції за період вересень-жовтень 2008р., 96,23 грн. – 3% річних за період із 14.08.2008р. по 17.10.2008р.

Відповідач відзив на позов та документи, витребувані ухвалами господарського суду Полтавської області №14/394 від 30.09.2008р., 28.10.2008р. не подав, свого представника у судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши і оцінивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив, що 03.03.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «Житомирські Ласощі», м. Житомир (далі - позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛАГРО», м. Полтава (далі - відповідач) було укладено договір купівлі-продажу № 1960 (з протоколом розбіжностей, далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язувався продати і передати відповідачу кондитерські вироби (далі за текстом – товар), а відповідач зобов’язувався прийняти товар та оплатити його, незалежно від результатів своєї господарської діяльності.

Згідно до п. 3.1. договору передача товару здійснювалася партіями за цінами визначеними у товарно-транспортних накладних.

Пунктом 3.15. договору встановлено, сторони Договору (позивач і відповідач) визнають на товарно-транспортних накладних «Продавця» підписи представників Сторін, як засвідчення по прийнятому «Покупцем» «Товару» фактів досягнення взаємної згоди Сторін по кількості і асортименту прийнятого «Покупцем» «Товару» і досягнення взаємної згоди по цінам, строкам поставки та оплати цього «Товару», а також, що особи, які приймають - передають «Товар» вважаються уповноваженими представниками Сторін, які мають безспірне право вчиняти всі необхідні дії прийому - передачі партії Товару.

Відповідно до умов договору позивач за товарно-транспортною накладною №5944 від 23.07.2008р. передав відповідачу товар на суму 18012,90 грн. (копія товарно-транспортної накладної в матеріалах справи).

Згідно з п. 4.8. договору відповідач зобов’язаний провести розрахунки за переданий товар протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту (дня) отримання товару.

Тобто, відповідач повинен був розрахуватись із позивачем до 13.08.2008р.

На момент прийняття рішення у справі відсутні докази оплати відповідачем поставленого товару на суму 18012,90 грн.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 509,510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідачу на підставі вищенаведеного і пункту 6.4,6.6 договору нарахована пеня в сумі 769,86 грн. за період із 14.08.2008р. по 17.10.2008р. та штраф у сумі 360,25 грн., що складає 2% від суми основного боргу (розрахунок у матеріалах справи).

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідачу нараховано 198,15 грн. - збитків від інфляції за період із серпня 2008р. по жовтень 2008р. та 96,23 грн. - 3% річних за період із 14.08.2008р. по 17.10.2008р. (розрахунок у матеріалах справи).

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази /у матеріалах справи/, які дають підстави суду задовольнити їх повністю та стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 18012,90 грн., пені – 769,86 грн., штраф – 360,25 грн., збитки від інфляції – 198,15 грн., 3% річних – 96,23 грн., а також витрати по сплаті держмита в сумі 194,37 грн. та 118,00 грн. – оплати послуг на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 22,32-34,36,43,44-45,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛАГРО», 36000, м. Полтава, вул.. Шевченка, 29 (р/р 0495 у ПРУ КБ «Приватбанк» МФО 331401 ідентифікаційний код 25166931) на користь Закритого акціонерного товариства «Житомирські Ласощі», 10003, м. Житомир, вул.. Щорса, 67 (р/р 1 в ЖОФ АКБ УСБ МФО 311272 ідентифікаційний код 00382071) основний борг у сумі 18012,90 грн., пені – 769,86 грн., штраф – 360,25 грн., збитки від інфляції – 198,15 грн., 3% річних – 96,23 грн., а також витрати по сплаті держмита в сумі 194,37 грн. та 118,00 грн. – оплати послуг на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                            Іваницький О.Т.