СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.08                                                                                 Справа № 16/615.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Чижи", м. Дніпропетровськ

до Державного підприємства "Діпромашвуглезбагачення", м. Луганськ

про стягнення 312 841 грн. 44 коп.

при секретарі судового засідання Маценко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –не прибув,

від відповідача –Пундій В.О., дов. від 30.10.07. №1170-07,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлена вимога про стягнення отриманих відповідачем коштів в сумі 260701,20грн. за виготовлене ним та передане позивачу технічне обладнання за договором від 19.01.06. №06885 у зв’язку з його неякісністю та штрафу в сумі 52140,24грн., що дорівнює 20% від вартості купленої позивачем продукції.

Відповідач листом від 24.12.07. №1377-07 та листом 25.01.08. №94-07 стверджує про те, що відповідач поставив позивачу якісну продукцію, а позивач порушив порядок прийомки товару по якості, передбачений діючим законодавством.

Між сторонами у справі укладено договір від 19.01.06. №06885, на підставі якого постачальник (відповідач) зобов’язався виготовити у відповідності до технічного завдання, розробленого самостійно та узгодженого з покупцем (позивачем), та поставити покупцю (позивачу) продукцію –технічне обладнання, механізми, агрегати - в асортименті, у кількості та по ціні, обумовлених договором та додатками до договору (специфікації №№1,2,3, т.1,а.с.113-115), а покупець зобов’язався прийняти та оплатити куплену продукцію на умовах, встановлених у договорі та специфікаціях. Згідно специфікації №3 до вказаного договору (а.с.13) сторони встановили, що продукція буде виготовлена постачальником (відповідачем) та поставлена протягом лютого-червня 2006 року, а оплачена покупцем (позивачем) на умовах 100% передоплати.

Сторони встановили розділом 2 вказаного договору, що якість товару обумовлюється в специфікаціях і повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника, а також повинна відповідати нормативним документам, вказаним у специфікаціях.

Розділом п’ятим вказаного договору сторони визначили порядок здачі та приймання технічного обладнання по кількісним та якісним показникам у відповідності до умов укладеного договору та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді міністрів СРСР від 15.06.1965р. №П-6 (далі по тексту –Інструкція П-6) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Державного арбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966р. №П-7 (далі по тексту –Інструкція П-7) з обов’язковим викликом представника постачальника (відповідача) у разі виявлення дефектів (5.2).

У правовідносинах сторін, які не врегульовано вказаним договором, сторони керуються діючим законодавством –вказано в пункті 10.3 договору.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором підряду і відповідає інституту правових норм підряду Цивільного кодексу України глави 61 (ст.837). Частиною другою ст.837 ЦК України встановлено, що договір підряду може укладатися на виготовлення речі з переданням (поставкою) результату роботи замовникові (позивачу). В даному випадку сторони по справі домовились про виготовлення речі відповідачем (підрядником) на замовлення позивача (замовник) у відповідності до узгодженої технічної документації, розробленої підрядником.

На виконання умов вказаного договору позивач переказав відповідачу загальну суму 1550234,40грн. вартості обладнання. На виконання умов специфікації №3, що є невід’ємною частиною до вказаного договору, відповідач виготовив та передав, а позивач передплатив та отримав технічне (горнозбагачувальне) обладнання –згущувач ЗгНГд-3,55-ВП, ЗгНГд-СВ-3,55-ВП ТЗ та центрифугу ЦоШнГ-0,8, ЦоШнГ-0,8ТЗ - на загальну суму 559631,80грн., у тому числі згущувач вартістю 260701,20грн. (з ПДВ). Передачу виготовленого обладнання було здійснено 17 липня 2006 року, що підтверджено товарно-транспортною накладною від 17.07.06. серії 01ААТ, довіреністю позивача на отримання товару від 17.07.06. №589701 серії ЯМН та рахунком-фактурою від 17.07.06. №141 (т.1,а.с.116-118).

В експлуатацію обладнання (згущувач) було запущене у березні 2007 року, як вказує в тексті позовної заяви позивач, а у травні 2007 року, по твердженню представника позивача в ході розгляду справи у судових засіданнях, виявилось, що обладнання (згущувач) неякісне, у зв’язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду з вимогою до відповідача повернути сплачені за згущувач гроші в сумі 260701,20грн. і сплатити штраф в сумі 52140,24грн., що дорівнює 20% від вартості згущувача, у відповідності до п.2ст.231 ГК України, оскільки відповідач є державною установою.

Позов вмотивовано ст.269 ГК України та ст.ст.678,680 ЦК України.

Відповідач відзивом від 30.10.07. №1171-07 т.1,а.с.106-108) та додатками до відзиву (т.2,а.с.79-81,103-105) проти позову заперечує і вказує на безпідставність вимог позивача, оскільки обладнання позивач не здійснював приймання обладнання у відповідності до умов договору та вимог Інструкції П-6 та Інструкції П-7 і у позивача відсутні належні докази неякісності обладнання.

Крім того, відповідач вказав, що позивач не експлуатував виготовленого для нього обладнання, а обладнання експлуатується (і на сьогоднішній час) іншим підприємством, що, на думку відповідача, спростовує доводи позивача про неякісність обладнання.

При цьому слід вказати, що при розгляді спору судом встановлено та підтверджено сторонами по справі, що позивач не приступив до експлуатації виготовленого на його замовлення обладнання, а продав обладнання іншій особі (підприємству ТОВ «Тандем- 2006»), яка і дійшла висновку, що обладнання неякісне, в процесі експлуатації при збагаченні вугільної продукції та підтвердила даний факт перед позивачем складанням акту технічного огляду згущувача від 25.05.07. (т.2,а.с.113).

Доводів відповідача про те, що приймання технічної продукції позивачем здійснювалось не у відповідності до умов договору і Інструкції П-7, позивач не заперечив.

У зв’язку з відсутністю інших доказів у справі неякісності обладнання, окрім акту від 25.05.07., складеного робітниками та спеціалістами ТОВ «Тандем-2006»і ЗФ «Постниківська», представник позивача наполягав під час розгляду справи на задоволенні клопотання про призначення судової експертизи з приводу встановлення неякісності обладнання. У задоволенні клопотання позивачу було відмовлено з підстав, викладених в ухвалах суду при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані ними докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Відповідно до вимог ч.3ст.858 ЦК України позивач (замовник) має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків у разі, якщо відступи у роботі від умов договору підряду та технічного завдання або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені або не були усунені підрядником (відповідачем) у встановлений замовником (позивачем) розумний строк.

Таким чином, позивач повинен був довести суду існування істотних відступів у виготовленій речі (згущувачу) від умов договору від 19.01.06. №06885, технічного завдання, а також позивач повинен був довести дотримання ним порядку при прийманні продукції, встановленого Інструкціями П-6 і П-7.

Суд, у відповідності до ст.43 ГПК України і з урахуванням вимог технічного завдання, сертифікату якості на виготовлену продукцію, правил Інструкції П-6 і Інструкції П-7, оцінив докази, визначені позивачем і додані до матеріалів справи (т.2,а.с.113-116), якими він підтверджує неякісність товару –згущувачу, а саме:

–          наказ ТОВ «Тандем-2006»від 22.05.07. №6 про створення комісії для технічного огляду стану та роботи згущувача; акт технічного огляду від 25.05.07., складений робітниками та спеціалістами ТОВ «Тандем-2006»і Збагачувальної фабрики «Постниківська»;

–           лист директора ТОВ «Тандем-2006»від 12.07.07. №88/07/07 на ім’я директора установи-відповідача про необхідність оглянути та налагодити обладнання;

–           лист директора ТОВ «Тандем-2006»від 01.08.07. №103/08/07 на ім’я директора підприємства-позивача про невідповідність обладнання технічному завданню після самостійного усунення недоліків в роботі обладнання.

Доказів направлення листів до справи не додано.

При оцінці доказів суд враховував правила ст.ст.837,857,858 ЦК України, Інструкції П-6 і Інструкції П-7, умови договору, укладеного між сторонами по справі (з додатками), технічне завдання та виходив з того, що приймання технічної продукції по якості повинно бути підтверджено відповідними актами, складеними згідно з вимогами Інструкції П-7 і з обов’язковим викликом компетентних спеціалістів відповідача.

Оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що належні докази неякісності обладнання при його прийманні та експлуатації третьою особою в матеріалах справи відсутні.

Докази приймання позивачем технічної продукції у відповідності до умов договору від 19.01.06. №06885, у відповідності до умов технічного завдання, а також докази дотримання позивачем порядку при прийманні продукції, встановленого Інструкціями П-6 і П-7 –в матеріалах справи відсутні.

Суд прийняв до уваги той факт, що позивач не експлуатував самостійно обладнання, а відтак ніяких збитків позивачу не спричинено.

Докази того, що ТОВ «Тандем 2006»зазнало збитків в процесі експлуатування обладнання, виготовленого відповідачем на замовлення позивача, і висунуло вимогу про відшкодування збитків до позивача –в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позивач не мав права на звернення з вимогою до відповідача про повернення сплачених за згущувач грошей в сумі 260701,20грн. і про сплату штрафу в сумі 52140,24грн. у зв’язку з виготовленням та передачею неякісного обладнання, адже такі вимоги безпідставні і не ґрунтуються на належних доказах та правових підставах.

За таких підстав у позові слід відмовити і згідно з вимогами ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.837,857,858 ЦК України, Інструкції П-6 і Інструкції П-7, керуючись ст.ст.33,34,35,44-49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Відмовити у позові.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення підписане 19.02.08.

Суддя                                                   Р.М. Шеліхіна