СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Справа № 14/65-АП-08
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Гридасова Ю.В. при секретарі Шевченко
М.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон,
Антонівської селищної Ради, смт. Антонівка, м. Херсон ,
про  визнання нечинним рішення та зобов'язання
за участю представників
ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1 вид. Суворовським РВ УМВС України в Херсонській обл.;
ОСОБА_2 представник дов. від 31.01.2008р.,
Вічна І.М. представник дов. від 19.12.2007р.
Позивач у позовній заяві,
з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (№ 2473 вхідний від 06.02.08 р.),
просить визнати нечинним рішення відповідача від 18.12.07 р. та зобов'язати
відповідача включити до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом
викупу орендарем частину нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м.
Херсон, смт. Антонівка, вул. Херсонська, 77. В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на положення ст. ст. 7, 11 "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу приватизацію)", пункт 51 Закону України
"Про Державну програму приватизації", а також на наступні обставини.
Посилання відповідача на ст. 14
Закону України "Про бібліотеки та бібліотечну діяльність" не можна
брати до уваги, оскільки ця бібліотека не є самостійною юридичною особою, що
підтверджується свідоцтвом про право власності. Інших обмежень (крім того коли
бібліотека є самостійною юридичною особою) для приватизації приміщень, які
колись використовувались як бібліотека діючим законодавством України не
У відповідності до пункту 51 Закону
України "Про Державну програму приватизації", у разі прийняття
рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди,
приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за
згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого
майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому
шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням
зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

В даному випадку, орендарем за
рахунок власних коштів було здійснено поліпшення орендованого майна, яке
неможливо відокремити без завдання шкоди об'єкту (оцінка орендованого майна
була зроблена у сумі 23980грн., а поліпшення було зроблено на суму більше
45000грн), що дає йому право на викуп вказаного об'єкту.

Представник позивача
на засіданні суду надав усні пояснення відповідно до яких підтримав вимоги,
викладені у позовній заяві з урахуванням заяви про зміну позовних вимог.

Представник відповідача
в ході судового засідання надав усні пояснення у яких заперечував проти
позовних вимог, відповідно до письмових заперечень на позовну заяву (відзиву на
позовну заяву), пославшись на наступні обставини.

Відповідно до ст.. 51 Закону
України "Про Державну програму приватизації" орендар одержує право на
викуп орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) за наявності
у сукупності двох умов:

прийняття відповідним органом
приватизації рішення про приватизацію орендованого державного майна;

здійснення орендарем за згодою
орендодавця за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке
неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди,
вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу)
вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

На думку відповідача, жодна із вищезазначених
умов не має місця, що унеможливлює задоволення позову.

За згодою представників
учасників судового процесу, судом оголошено вступну та резолютивну частини
постанови.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі (їхніх представників), що прибули на судове засідання,
дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд,

в с т а н о в
и в :

Рішенням Антонівської селищної ради
від 8 вересня 2006 року № 75 було вирішено передати в оренду приватному
підприємцю ОСОБА_1 нежиле приміщення загальною площею 64,4 кв.м., яке
знаходиться за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Херсонська, 77.

1 грудня 2006 року між приватним
підприємцем ОСОБА_1 та Антонівською селищною радою був укладений договір оренди
комунального майна селищної територіальної громади. Предметом договору є оренда
будівлі бібліотеки загальною площею 64,4 кв.м., яка знаходиться за адресою м.
Херсон, смт Антонівка, вул. Херсонська, 77. Актом приймання-передачі нежилого
приміщення в оренду від 1 грудня 2006 року це приміщення було прийнято в
користування.

Рішенням Антонівської селищної ради
від 27 грудня 2006 року № 118 була надана згода на переобладнання орендованого
нежилого приміщення під офіс. Цим рішенням Відповідач вирішив надати ПП ОСОБА_1
згоду на переобладнання орендованого нежилого приміщення під офіс та зобов'язав
замовити проектну документацію на переобладнання приміщення під офіс та
оформити договір оренди земельної ділянки, необхідної для обслуговування
вказаного вище приміщення.

До того моменту, коли вказане приміщення
було передано в оренду, воно не використовувалося як бібліотека та знаходилося
в незадовільному технічному стані: було відсутнє опалення, вікна та двері
пропускали повітря та вологу, стеля протікала в кількох місцях.

На виконання рішення відповідача
від 27 грудня 2006 року № 118, позивачем укладено договір про надання послуг
замовника від 02.04.07 р. при капітальному ремонті нежилих приміщень, вартість
яких склала 1175грн., складено кошторис та проведено ремонт, вартість якого
склала 44094грн., укладено договір страхування орендованого майна, договір
охорони об'єкту, проведено будівельно-монтажні роботи по проведенню телефону,
вартість яких склала 673грн.

Фактичне виконання позивачем
капітального ремонту орендованого ним приміщення підтверджується наданими
позивачем у судовому засіданні 06.02.08 р. засвідченими копіями: довідки про
вартість виконаних підрядних робіт; актом № 1 прийомки виконаних підрядних
робіт за грудень 2006 року; відомістю ресурсів до Акта прийомки № 1 за грудень
2006 року; розрахунком № 1-2 загальновиробничих витрат до Акту № 1 за грудень
2006 року.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про надання дозволу на продаж йому частини орендованого ним нежитлового
приміщення. Рішенням Антонівської селищної ради від 18 грудня 2007 року
відповідач відмовив позивачу в надані дозволу на продаж частини нежитлового
приміщення за адресою м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Херсонська, 77. При цьому
відповідач керувався вимогами ст. 14 Закону України "Про бібліотеки та
бібліотечну діяльність" та Законом України "Про місцеве
самоврядування".

Згідно вимог ст. 14 Закону України
"Про бібліотеки та бібліотечну діяльність", на яку посилається
відповідач, не підлягають приватизації бібліотеки, які є юридичними особами.

Позовні вимоги, що викладені у позовній
заяві підлягають задоволенню, а заперечення проти позову представника
відповідача не враховуються господарським судом, за наступних обставин.

В даному випадку бібліотека,
приміщення якої було надано в оренду, не є юридичною особою, а тому відповідач
безпідставно застосовував вищевказану правову норму, мотивуючи нею відмову у
приватизації орендованого позивачем приміщення.

При прийняті рішення про відмову у
продажі частини приміщення, відповідачем були проігноровані вимоги Закону
України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та
Закону України "Про Державну програму приватизації".

Так, у відповідності до ст. 3
Закону України "Про приватизацію державного майна" відчуження майна,
що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших
законів з питань приватизації та здійснюється органами місцевого
самоврядування.

Згідно вимог стаття 8 Закону
України "Про приватизацію державного майна", покупцями є: громадяни
України, іноземні громадяни, особи без громадянства; юридичні особи,
зареєстровані на території України, крім передбачених частиною третьою цієї
статті.

У відповідності до ст. 8 вказаного
Закону, ініціатива щодо приватизації може виходити від державних органів
приватизації, а також покупців, визнаних такими відповідно до статті 8 цього
Закону.

Згідно ст. 15 Закону України
"Про приватизацію державного майна", приватизація законсервованих
об'єктів та об'єктів незавершеного будівництва, підприємств торгівлі,
громадського харчування, побутового обслуговування населення, готельного
господарства, туристичного комплексу здійснюється шляхом: продажу на аукціоні,
за конкурсом; викупу.

Приватизація зазначених об'єктів
здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та "Державною
програмою приватизації".

Згідно статті 3 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" мала приватизація здійснюється шляхом: викупу; продажу на
аукціоні, за конкурсом.

Стаття 7 вказаного Закону
передбачає умови та порядок проведення малої приватизації, а також передбачає
випадки неможливості приватизації. Згідно частини 5 цієї статті, відмова у
приватизації можлива тільки у випадках, коли особа, яка подала заяву, не може
бути визнана покупцем підприємства згідно з цим Законом, або є законодавчо
встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства.

В даному випадку жодна з цих умов
не підлягає застосуванню, оскільки позивач не є особою, яка не може бути
покупцем згідно вимог наведених вище законодавчих актів, крім того відсутнє
законодавче обмеження щодо продажу об'єкту.

Посилання відповідача на ст. 14
Закону України "Про бібліотеки та бібліотечну діяльність" не можна
брати до уваги, оскільки ця бібліотека не є самостійною юридичною особою, що
підтверджується свідоцтвом про право власності. Інших обмежень (крім того коли
бібліотека є самостійною юридичною особою) для приватизації приміщень, які
колись використовувались як бібліотека діючим законодавством України не
передбачено.

У відповідності до пункту 51 Закону
України "Про Державну програму приватизації", у разі прийняття
рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди,
приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за
згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого
майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому
шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням
зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

В даному випадку, орендарем за
рахунок власних коштів було здійснено поліпшення орендованого майна, яке
неможливо відокремити без завдання шкоди об'єкту (оцінка орендованого майна була
зроблена у сумі 23980грн., а поліпшення було зроблено на суму більше 45000грн),
що дає йому право на викуп вказаного об'єкту.

У відповідності до частини 1 ст. 7
Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної
Республіки Крим, місцеві Ради затверджують переліки об'єктів, які перебувають
відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та
комунальній власності і підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом або
викупу.

Згідно вимог частини 1 ст. 11
Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації:

не проданих на аукціоні, за
конкурсом;

включених до переліку об'єктів, що
підлягають приватизації шляхом викупу;

зданих в оренду, якщо право на
викуп було передбачено договором оренди, укладеним до набрання чинності Законом
України "Про оренду державного майна".

Викуп майна підприємств, зданих в
оренду, проводиться з додержанням вимог, передбачених чинним законодавством
України про приватизацію.

Зважаючи на вищенаведені правові
норми, позивач має право на викуп зазначеного в позові об'єкту, а відповідач
зобов'язаний включити цей об'єкт до переліку об'єктів, які підлягають
приватизації шляхом викупу та надати першочергове право викупу позивачу, як
орендарю, який за рахунок власних коштів здійснив поліпшення орендованого
майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому
шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням
зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до положень ст. ст. 94,
98 КАС України судові витрати підлягають відшкодуванню з місцевого бюджету на
користь позивача. Зайво сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3,40 грн.
підлягає поверненню.

На підставі зазначених вище норм
матеріального права,  керуючись ст.ст.
94, 98, 160-163, 167, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о
в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним
рішення Антонівської селищної ради від 18.12.2007р., про відмову ПП ОСОБА_1 в
надані дозволу на продаж частини нежитлового приміщення за адресою м. Херсон,
смт. Антонівка, вул. Херсонська, 77.

3. Зобов'язати
Антонівську селищну раду включити до переліку об'єктів, що підлягають
приватизації, шляхом викупу орендарем ПП ОСОБА_1, частину нежитлового
приміщення, яке знаходиться за адресою м. Херсон, смт. Антонівка, вул.
Херсонська, 77.

4. Відшкодувати
з місцевого бюджету смт. Антонівка м. Херсон, розрахунковий рахунок - не
відомий на користь приватного підприємця ОСОБА_1 ідентифікаційний код
НОМЕР_1,АДРЕСА_1 - 3 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору. Виконавчий
лист видати після набрання постановою законної сили та звернення
заінтересованої особи з відповідною заявою.

5.
Видати довідку про повернення позивачу з
Державного бюджету України 3,40 грн. зайво сплаченого державного мита.

Постанова набирає  законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова
або ухвала суду  першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного
розгляду справи.

Заява про  апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -з дня складення в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про  апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                         Ю.В.
Гридасов

Дата складення постанови  у
повному

обсязі  відповідно
до статті 160 Кодексу

адміністративного судочинства України                                         "08" лютого 2008 р.