ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.08 р.                     Справа № 44/32пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Битрадіотехніка” (представник Нікітін Д.О., довіреність 10 від 29.01.08 року), до міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” (представник до судового засідання не з’явився) про визнання за товариством з обмеженою відповідальністю „Битрадіотехніка” права власності на будівлю майстерні (літ.Б-1) загальною площею 58,0 м2, розташовану в місті Маріуполі по провулку Трамвайному 31а, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Битрадіотехніка” (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” (далі – Бюро) про визнання права власності Підприємства на нерухоме майно – будівлю майстерні (літ.Б-1) загальною площею 58,0 м2, розташовану в місті Маріуполі по провулку Трамвайному 31а (далі – Майстерня).

Позовні вимоги Підприємства ґрунтуються на невизнанні права власності Бюро, з огляду на самовільність реконструкції Майстерні. З такою позицією Підприємство не погоджується, зазначаючи, що Майстерня вже закінчена будівництвом, причому будівництво виконане з дотриманням будівельних норм та правил, а на земельну ділянку, на якій розташовано вказану нерухомість, позивач має речові права на підставі акту постійного користування землею.

Представник Підприємства в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, наразі суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки ненадані суду відповідачем відзив та документи не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію правовідносин, що склалися між сторонами, а надання відзиву взагалі є правом, а не обов’язком відповідача.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Право власності Підприємства на нежитлову будівлю площею 623,8 м2 (далі – Будівля), розташовану в місті Маріуполі по провулку Трамвайному 31а, до якої входить і Майстерня підтверджено витягом з реєстру прав на нерухоме майно № 9049381 від 24.11.05 року, свідоцтвом про право власності САА № 312847 від 18.11.05 року та рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 132/4 від 20.04.05 року.

Попереднику Підприємства, права та обов’язки якого перейшли позивачу згідно пункту 1.2 статуту Підприємства, згідно державного акту на право постійного коистування землею ІІ-ДН № 002879 від 01.09.00 року передано у постійне користування земельну ділянку площею 3’622 м2 для обслуговування та експлуатації Будівлі.

Підприємство в перебігу власної господарської діяльності здійснило реконструкцію Будівлі, утворивши новий самостійний майновий об’єкт – Майстерню, на земельній ділянці, виділеній під означені цілі. Ідентифікація цього об’єкту нерухомості, а також факт самочинної реконструкції Підприємством Майстерні визначені низкою наданих позивачем документів, у тому числі свідоцтвами на право власності, оцінювальними актами, витягами з технічних паспортів тощо.

Відсутність істотних порушень будівельних норм і правил при будівництві та реконструкції Майстерні випливає з висновку ТОВ „Донбасспецмонтаж” № 1255 від 15 жовтня 2007 року, за яким дефектів будівництва не виявлено, стан конструкцій відповідає нормальному класу капітальності, є задовільним та забезпечує безпечну та надійну експлуатацію.

Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Майстерні, оскільки за матеріалами справи цей майновий об’єкт розташований на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Статус нерухомості досліджуваним об’єктам присвоює також і спеціаліст ТОВ „Донбасспецмонтаж”.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України, право власності на самочинно реконструйовану Майстерню може бути визнано судом за умови надання Підприємству земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб. Оскільки органи місцевого самоврядування надали Підприємству право на користування землею, а суду не надано жодних доказів порушень Підприємством прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд вважає, що у Підприємства виникло право власності на Майстерню з моменту завершення його реконструкції.

У відповідності до статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Підприємство може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності. Оскільки згідно правової позиції, висловленої у поточному спорі, відповідач Бюро не визнає право власності Підприємства на Майстерню (ігноруючи необхідність реєстрації права власності на підставі листа Підприємства № 9 від 28.01.08 року), тому суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права власності, а твердження відповідача щодо відсутності факту виникнення у позивача права власності на зазначену нерухомість через самовільність будівництва є безпідставними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є самовільна, без відповідних дозвільних документів реконструкція Підприємством Майстерні, а також протиправне невизнання відповідачем права власності Підприємства на цю нерухомість.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів реконструкцію нерухомості.

На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.115, 202, 204, 328, 331, 376, 392, 525-526, 759-786 ЦК України, ст.66 та 283-292 ГК України, ст.ст.26, 48, 49 Закону України „Про власність”, ст.ст.1, 2, 22, 30, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю „Битрадіотехніка” до міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” про визнання за товариством з обмеженою відповідальністю „Битрадіотехніка” права власності на будівлю майстерні (літ.Б-1) загальною площею 58,0 м2, розташовану в місті Маріуполі по провулку Трамвайному 31а.

Визнати право власності товариства з обмеженою відповідальністю „Битрадіотехніка” на будівлю майстерні (літ.Б-1) загальною площею 58,0 м2, розташовану в місті Маріуполі по провулку Трамвайному 31а.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу;

2 –відповідачу;

3 –господарському суду Донецької області