СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 лютого 2008 року

м. Севастополь Справа № 20-8/174-4/404

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Горошко Н.П.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Лутовінов Сергій Володимирович, довіреність № б/н від 27.04.07;

відповідачів: Істягіна Надія Михайлівна, довіреність № 293/10-004 від 10.01.08, Самозвон Світлана Петрівна, довіреність № 272/10-004 від 03.09.07;

Головне управління Державного казначейства України у місті Севастополі - не з'явився;

прокурор: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Остапова К.А.) від 05.12.2007 у справі № 20-8/174-4/404

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Агро-Сервіс" (вул. Керченська, 48-25, місто Севастополь, 99000)

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя (вул. Кулакова, 37, місто Севастополь, 99011)

Головного управління Державного казначейства України у місті Севастополі (вул. Балаклавська, 9, місто Севастополь, 99059)

за участю: прокурора міста Севастополя (вул. Павліченко, 1, місто Севастополь, 99011)

про стягнення бюджетної заборгованості в сумі 68 028,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Севастополя від 05.12.2007 у справі № 20-8/174-4/404 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-Агро-Сервіс" задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача суму, яка підлягає відшкодуванню з бюджету в розмірі 66 908, 35 грн, судовий збір у сумі 3,40 грн.

Постанова мотивована тим, що судовими рішеннями встановлено право позивача на відшкодування з бюджету податку на додану вартість, а тому позовні вимоги обґрунтовані.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Севастополя звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати, у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судовими рішеннями встановлено невідповідність розрахунку експертного відшкодування за листопад 2004 року фактичним даним, а тому підстав для відшкодування немає.

У судовому засіданні 18.02.2008 відповідач підтримав свої вимоги.

Представник Головного управління Державного казначейства України у місті Севастополі у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Судова колегія вважає можливим задовольнити заявлене клопотання, оскільки відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У судовому засідані 18.02.2008 представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін.

Прокурор у судовому засідані 28.01.2008 просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.02.2008 суддю Щепанську О.А. замінено на суддю Горошко Н.П.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 28.01.2008 до 18.02.2008.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

14 грудня 2004 року позивачем до податкового органу була надана податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2004 року і розрахунок експортного відшкодування, згідно з яким позивач заявив від’ємне значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 68 028 грн, з яких бюджетне відшкодування –39 717 грн, експортне 28 311 грн ( 15,01 % від обсягу продажу товарів) (т.1, а. с. 7-10, 53-54).

У ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги на 1 119,65 грн., так як експорт товару у сумі 5 598,27 грн не був підтверджений митною декларацією, та просить відшкодувати 66 908,35 грн (т. 1, а. с. 27).

Правомірність застосування товариством з обмеженою відповідальністю "Пром-Агро-Сервіс" нульової ставки при експорті товару на суму 163 171,80 грн, що є підставою для відшкодування 66 908,35 грн, підтверджена рішенням господарського суду міста Севастополя від 13 червня 2005 року (т. 1, а. с. 84-85), яке залишено без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2005 року (т. 1, а. с. 28-35), у справі № 20-5/062 за позовом товариства з обмежено відповідальністю "Пром-Агро-Сервіс" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 28 січня 2005 року про зменшення бюджетного відшкодування за листопад 2004 року на 5 443,01 грн, експортного на 28 311 грн.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто правомірність заявлених до бюджетного відшкодування сум - 66 908,35 грн, не перевіряється при розгляді цієї справи.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України „Про податок на додану вартість” платник податку, який здійснює операції з вивезення (пересилання) товарів (робіт, послуг) за межі митної території України (експорт) і подає розрахунок експортного відшкодування за наслідками податкового місяця, має право на отримання такого відшкодування протягом 30 календарних днів з дня подання такого розрахунку.

Зазначений розрахунок подається разом із такими документами:

а) митною декларацією, яка підтверджує факт вивезення (експортування) товарів за межі митної території України, відповідно до митного законодавства, або актом (іншим документом), який засвідчує передання права власності на роботи (послуги), призначені для їх споживання за межами митної території України;

б) копіями платіжних доручень, завірених банком, про перерахування платником податку коштів на користь іншого платника податків, в оплату придбаних товарів (робіт, послуг), з урахуванням податків, нарахованих на ціну такого придбання, а при вивезенні (експортуванні) товарів, попередньо ввезених (імпортованих) таким платником податку, - ввізною митною декларацією, що підтверджує факт митного оформлення товарів для їх вільного використання на митній території України.

Ці вимоги закону позивачем були виконані, що не спростовує податковий орган, однак вважає, що поданий позивачем розрахунок експортного відшкодування містіть не достовірні відомості, тому є неподаним.

Апеляційна інстанція не може погодитись з цим висновком податкового органу.

Відповідальність платників податку за недостовірність розрахунку експортного бюджетного відшкодування встановлюється відповідно до пункту 10.2 статті 10, згідно якому відповідальність визначається законом з цих питань.

У даному разі таким законом є Закон України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, який передбачає у разі встановлення яких-небудь порушень здійснення розрахунків тільки застосування штрафних санкцій.

Факт надання позивачем до податкового органу розрахунку експортного відшкодування Державна податкова інспекція у Ленінському районі міста Севастополя не оспорює.

Згідно з пунктом 8.6 статті 8 Закону України „Про податок на додану вартість” експортне відшкодування надається протягом 30 календарних днів, наступних за днем подання розрахунку експортного відшкодування.

Однак, як слідує з матеріалів справи, податковим органом цей обов’язок не виконаний, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду міста Севастополя від 05.12.2007 у справі № 20-8/174-4/404 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      К.В. Волков

Н.П. Горошко