КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

28.02.08 р.                                                                                                    № 10/53-8/53

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Міщенко П. К. (доповідач по справі),

суддів:

Тарасенко К. В.

Яковлева М, Л,

при секретарі судового засідання: Гонтарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім ГРЛ” та апеляційну скаргу Колективного підприємства «Полтавський м’ясокомбінат»на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року по справі № 10/53-8/53 (суддя Паламарчук В.В.)

за заявою Дочірнього підприємства ХСУ „Котломонтаж № 504” закритого

акціонерного товариства „Промтехмонтаж –1”

до Відкритого акціонерного товариства „Павлівське”

про визнання банкрутом

за участю представників:

від ТОВ «Торговий Дім ГРЛ»                    Болтік С.М. (дов. вих. від 14.01.2008 р.)

від КП «Полтавський мясокомбінат»           Довбиш С.М. (дов. від 24.12.2007 р.)

від ВАТ «Павлівське»                                         не з’явилися

від ВАТ «Полтаваобленерго»          Остроушко О.Л. (дов. № 01-6/8762 від 21.11.2007 р.)

від ВАТ АБ «Укргазбанк»                     Назаров І.О. (дов. № 643 від 13.03.2006 р.),                                                              Кулініч А.П. (дов. № 1279 від 23.07.2007 р.)

від Карлівської МДПІ           не з’явилися

від ТОВ «СУАНП «Укрінтерцукор»           не з’явилися

від ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» Чечелев Ю.В. (дов. № 2299 від 26.12.2007 р.)

Арбітражний керуючий                               Борових І.А.

від ДП ХСУ „Котломонтаж № 504”

ЗАТ „Промтехмонтаж –1”                               не з’явилися

від Фінансового управління Чутівської РДА не з’явилися

від ВАТ «Полтавагаз»                              Козаченко Т.П. (дов. № 12 від 14.01.2008 р.)

від УПФ України Чутівському р-ні

Полтавської області                                        не з’явилися

від ВАТ «Буринський насіннєвий завод»          не з’явилися

від ДП «Хлібна база № 88»                              не з’явилися

від ЗАТ комерційний банк «Приватбанк»          не з’явилися

від ЗАТ «Ворскла»                                        не з’явилися

від Полтавського обласного відділення

Виконавчої дирекції ФСС ТВП                    не з’явилися

від Артемівської сільської ради

Чутівського району                                        не з’явилися

від акціонера Людова А.В.                    Говорова С.Л. (дов. № 991 від 12.05.2006 р.)

від прокуратури                                                  не з’явилися

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року затверджено зміни до плану санації Відкритого акціонерного товариства „Павлівське”, прийняті на засіданнях комітету кредиторів 19.09.2007 року та 21.09.2007 року.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою Господарського суду Полтавської області, Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім ГРЛ” звернулось до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду від 16.10.2007 року у справі № 10/53-8/53 скасувати, посилаючись на обставини викладені в апеляційній скарзі.

21.11.2007 року ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім ГРЛ”, розгляд справи призначено на 27.12.2007 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі про банкрутство.

До Київського міжобласного апеляційного господарського суду через відділ документального забезпечення надійшла інша апеляційна скарга Колективного підприємства «Полтавський м’ясокомбінат»на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року, яка є предметом розгляду, відповідно до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ГРЛ». В своїй апеляційній скарзі КП «Полтавський м’ясокомбінат»посилається на те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 16.10.2007 року не відповідає вимогам ст.ст. 17, 18, 42 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та просило поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року по справі № 10/53-8/53, оскільки зазначену ухвалу суду підприємство не отримало та дізналося про її існування з апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ГРЛ»; прийняти апеляційну скаргу до розгляду та скасувати оскаржувану ухвалу суду, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

27.12.2007 року від КП «Полтавський м’ясокомбінат»до апеляційного господарського суду надійшло клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення збереження майна ВАТ «Павловське»на підставі ст.ст. 66, 67 ГПК України шляхом накладення арешту на майно боржника –цукровий завод, який знаходиться за адресою: с. Артемівка, Чутівського району, Полтавської області, та належить боржнику на праві власності, заборони його відчуження, ремонту, реконструкції, переобладнання, демонтажу, розкомплектування.

Учасниками провадження у даній справі подано спільну заяву про продовження строку розгляду справи на підставі ст. 69 ГПК України, враховуючи її складність та необхідність з’ясування усіх спірних правовідносин.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.12.2007 року відновлено КП «Полтавський м’ясокомбінат» строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу Колективного підприємства «Полтавський м’ясокомбінат»на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року по справі № 10/53-8/53; об’єднано розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім ГРЛ” на ухвалу Полтавської області від 16.10.2007 року та розгляд апеляційної скарги Колективного підприємства «Полтавський м’ясокомбінат»на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року у справі № 10/53-8/53 в одне провадження; продовжено строк вирішення спору у справі № 10/53-8/53 відповідно до апеляційної скарги ТОВ „Торговий Дім ГРЛ” та апеляційної скарги Колективного підприємства «Полтавський м’ясокомбінат»на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року; задоволено клопотання Колективного підприємства «Полтавський м’ясокомбінат»від 27.12.2007 року про накладення арешту на майно боржника, ВАТ «Павлівське», а саме цукровий завод, який знаходиться за адресою: смт. Артемівка, Чутівського району, Полтавської області; розгляд апеляційних скарг у справі № 10/53-8/53 призначено на 31.01.2008 року за участю повноважних представників учасників провадження.

10.01.2008 року до апеляційного господарського суду надійшли доповнення до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім ГРЛ”, відповідно до яких заявник апеляційної скарги просить скасувати ухвалу господарського суду першої інстанції від 16.10.2007 року та прийняти нове рішення, яким за неналежне виконання своїх обов’язків звільнити керуючого санацією Борових І.А., зобов’язати місцевий господарський суд винести ухвалу про призначення нового керуючого санацією ВАТ «Павлівське».

У судові засідання ДП ХСУ „Котломонтаж № 504”, ЗАТ „Промтехмонтаж –1”, Фінансове управління Чутівської РДА, УПФ України Чутівському р-ні Полтавської області, ВАТ «Буринський насіннєвий завод», ДП «Хлібна база № 88», ЗАТ комерційний банк «Приватбанк», ЗАТ «Ворскла», Полтавське обласне відділення Виконавчої дирекції ФСС ТВП, Артемівська сільська рада Чутівського району, Прокуратура Полтавської області не з’явилися, своїх представників не направили, про поважність причин їх неявки суд не повідомили, про час, дату та місце засідання суду повідомлялися належним чином, направленими за їх місцезнаходженням ухвалами суду.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім ГРЛ” вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального права.

Колективне підприємство «Полтавський м’ясокомбінат»вказує на те, що строк дії процедури санації ВАТ «Павлівське»закінчився, судом не продовжувався, план санації не виконано, керуючий санацією Борових І.А. свої обов'язки виконував неналежним чином, однак вказані обставини не були враховані судом першої інстанції при затвердженні змін до плану санації, у зв’язку з чим оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не відповідає вимогам ст.ст.17, 18, 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Фінансове управління Чутівської РДА, УПФ України в Чутівському р-ні Полтавської області та Карлівська МДПІ направили на адресу суду клопотання про розгляд апеляційних скарг без участі їх представників та просили вимоги апеляційних скарг залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін

Керуючий санацією боржника –арбітражний керуючий Борових І.А. заперечив проти доводів апеляційних скарг, посилаючись на доводи викладені у Відзиві на апеляційну скаргу Вих. № 13 від 25.02.2008 року та у відзиві на апеляційну скаргу Вих. № 14 від 25.02.2008 року та просив залишити ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року без змін, а апеляційні скарги ТОВ „Торговий Дім ГРЛ” та КП «Полтавський м’ясокомбінат»без задоволення.

Ініціюючий кредитор ДП ХСУ „Котломонтаж № 504” ЗАТ „Промтехмонтаж –1” направив на адресу апеляційного господарського суду свої пояснення щодо вимог апеляційних скарг, з яких вбачається, що доводи апеляційних скарг ним підтримуються та наголосив на неналежному виконанні своїх обов’язків керуючим санацією Борових І.А.

Інші учасники провадження, які з’явилися у судове засідання, заперечили проти вимог апеляційних скарг, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просили оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 16.10.2007 року залишити без змін.

Представник ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» заперечив проти вимог апеляційних скарг, посилаючись на доводи викладені у Відзиві на апеляційну скаргу Вих. № 12юр-7 від 20.02.2008 року та у Відзиві на апеляційну скаргу Вих. № 12юр-8 від 21.02.2008 року та просив залишити ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року без змін, а апеляційні скарги ТОВ „Торговий Дім ГРЛ” та КП «Полтавський м’ясокомбінат»без задоволення. Крім того, представник ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини»у судовому засіданні 28.02.2008 року заперечив проти участі у розгляді апеляційних скарг представника акціонера Людвова А.В.

Колегією суддів заперечення щодо участі представника акціонера Людвова А.В. у розгляді апеляційних скарг відхилено, врахувавши ту обставину, що оскаржувана ухвала суду прийнята за результатами судових засідань, в яких вказана особа також приймала участь.

Заслухавши суддю доповідача та обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі встановлених в них фактичних обставин правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд встановив, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім ГРЛ” та апеляційна скарга Колективного підприємства «Полтавський м’ясокомбінат»підлягають задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі - Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється вищезазначеним Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. При цьому, названий Закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор - ДП ХСУ «Котломонтаж N 504»ЗАТ „Промтехмонтаж –1” 17.04.2001 року звернувся до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Павлівське»внаслідок його фінансової неспроможності.

Ухвалою арбітражного суду Полтавської області від 24.04.2001 року порушено провадження по справі № 10/53 про банкрутство ВАТ «Павлівське», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.09.2003 року по справі № 10/53-8/53 введено процедуру санації боржника, призначено керуючого санацією.

Ухвалою від 17 - 21.01.2004 року суду першої інстанції змінено керуючого санацією ВАТ «Павлівське», Артемівську селищну раду визнано санатором боржника.

19.07.2004 року ухвалою місцевого господарського суду затверджено план санації ВАТ «Павлівське».

10.10.2005 року Господарський суд Полтавської області зобов'язав керуючого санацією до 24.10.2005 року надати суду і комітету кредиторів докладний звіт щодо послідовної реалізації плану санації та зобов'язано комітет кредиторів у строк до 31.10.2005 року повідомити суд про результати розгляду клопотання ТОВ «Агропромислового об'єднання «Цукровик Полтавщини»та про результати розгляду звітів керуючого санацією щодо реалізації плану санації.

25.10.2005 року зборами комітету кредиторів ВАТ «Павлівське»визнано роботу керуючого санацією незадовільною та прийнято рішення про звернення до суду із клопотанням про призначення керуючим санацією боржника іншу особу, про зняття з Артемівської селищної ради повноважень санатора ВАТ «Павлівське»та призначення санатором боржника ТОВ «Агропромислове об'єднання «Цукровик Полтавщини».

21.12.2005 року головою комітету кредиторів ВАТ «Павлівське»подано до суду клопотання про заміну керуючого санацією та визнання ТОВ «Агропромислове об'єднання «Цукровик Полтавщини»інвестором ВАТ «Павлівське».

В порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керуючим санацією боржника не виконано вимог щодо надання суду і комітету кредиторів звіту щодо послідовної реалізації плану санації, збільшено поточні борги боржника.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27 січня 2006 року по справі № 10/53-8/53 замінено керуючого санацією боржника, визнано інвестором боржника ТОВ «Агропромислове об'єднання «Цукровик Полтавщини».

В вересні 2007 року до суду першої інстанції надійшли клопотання Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області, Артемівської селищної ради, трудового колективу ВАТ «Павлівське»про затвердження змін до плану санації та продаж цілісного майнового комплексу ВАТ «Павлівське»інвестору ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини».

Затверджуючи зміни до плану санації ВАТ «Павлівське», прийняті на засіданнях комітету кредиторів 19.09.2007 року та 21.09.2007 року, Господарський суд Полтавської області посилається на ситуацію, яка склалася на підприємстві та ст.18 Закону.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погодитись з таким рішенням суду першої інстанції не може, враховуючи наступне.

Провадження у справах про банкрутство складається зі стадій встановлення факту неплатоспроможності боржника та безспірності вимог кредитора, що ініціює провадження (коли справа порушується за заявою кредитора), виявлення кредиторів та інвесторів, проведення санації (коли остання можлива) чи визнання боржника банкрутом та його ліквідації, або укладення мирової угоди.

Усі зазначені процедури складають цілісний і відокремлений від позовного провадження процес, метою якого є задоволення вимог кредиторів у випадку неможливості відновлення платоспроможності боржника.

Згідно ст. 1 Закону процедура санації - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Згідно зі статтею 18 Закону протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією зобов'язаний надати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника.

План санації повинен містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі інвесторів (за їх наявності) у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема, шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов'язань. План санації повинен містити строк відновлення платоспроможності боржника.

Згідно з частиною 3 статті 17 Закону ухвала про введення санації та призначення керуючого санацією вступає в силу з дня її прийняття, але може бути оскаржена в установленому порядку. За змістом цієї норми подання апеляційної чи касаційної скарги не зупиняє дію цієї ухвали.

В Рекомендаціях Президії ВГСУ Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 04.06.2004 р. N 04-5/1193 визначено, що відновлення встановлених Законом строків конкретних процедур не допускається, але ці строки можуть бути продовжені судом у випадках та на строк не більший ніж, передбачено самим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону санація вводиться на строк не більше дванадцяти місяців. За клопотанням комітету кредиторів чи керуючого санацією або інвесторів цей строк може бути продовжено судом до шести місяців або скорочено.

Суду не надано право на затвердження плану санації, що містить строк для здійснення заходів з відновлення платоспроможності боржника, який перевищує строк, визначений у Законі, навіть якщо цей план схвалено комітетом кредиторів.

Разом з тим слід враховувати, що нормативно визначений строк, на який запроваджується процедура санації, не слід ототожнювати зі строком фактичних розрахунків з кредиторами, включеними до реєстру. Планом санації може бути передбачено терміни здійснення розрахунків з кредиторами, включеними до реєстру, що перевищують визначений у частині 1 статті 17 Закону строк, на який вводиться процедура санації. Однак, у цьому разі на строк, що перевищує максимальний строк процедури санації, а саме: на різницю між максимальним строком санації та тим, що передбачений у плані санації, повинна бути укладена мирова угода в період затвердження звіту керуючого санацією в порядку, передбаченому ст. 21 Закону про банкрутство. Такої ж думки притримується Верховний Суд України у постанові від 20.05.2002 у справі N 171/9-155.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 42 Закону містоутворюючими підприємствами визнаються юридичні особи, кількість працівників яких з урахуванням членів їх сімей становить не менше половини чисельності населення адміністративно-територіальної одиниці, де розташована така юридична особа.

Максимальний строк санації в такому випадку, за клопотанням органу місцевого самоврядування, може бути продовжений господарським судом ще на 1 рік на підставі положень п. 5 ст. 42 Закону.

Крім того, приписами ст. 42 зазначеного Закону передбачено, що може мати місце продовження строків санації і до 10 років, але лише при умові обов'язкового укладення органом місцевого самоврядування або відповідним центральним органом виконавчої влади з кредиторами договору поруки за зобов'язаннями боржника.

Однак такі дії суду не можуть мати місце в даному випадку, оскільки як вбачається з матеріалів справи про банкрутство ВАТ «Павлівське», судом першої інстанції строки санації боржника взагалі не продовжувалися, відповідна рада рішення про визнання за ВАТ «Павлівське»статусу містоутворюючого підприємства не приймала.

В будь-якому випадку строк санації не повинен перевищувати максимальний строк, передбачений п. 6 ст. 18, ст. 42 вказаного Закону.

Затверджуючи зміни до плану санації та продовжуючи процедуру санації, суд першої інстанції виходив з того, що комітетом кредиторів узгоджено зміни до плану санації, які передбачають продовження строку процедури санації до 01.03.2008 року та відновлення платоспроможності боржника і задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, процедура санації ВАТ «Павлівське»введена судом 01.09.2003 року та в подальшому строк її не продовжувався.

Отже, на час винесення ухвали про внесення змін до плану санації, процедура санації боржника триває більш ніж 3 роки.

На відміну від інших судових процедур справи про банкрутство процедура санації має граничні строки. Закон, за винятком деяких випадків, не передбачає пролонгації строків процедури санації понад вісімнадцять місяців.

Наявність обставин, з якими Закон пов'язує продовження зазначеного строку, зокрема чч. 5, 6 ст. 42, чч. 5, 6 ст. 43 Закону, судом першої інстанції не встановлена.

Посилання суду першої інстанції на положення ст. 18 Закону, де визначено, що у разі схвалення комітетом кредиторів плану санації, який передбачає більший строк санації боржника, ніж початково встановлений, господарський суд продовжує строк санації, якщо є підстави вважати, що продовження строку санації і виконання плану санації приведе до відновлення платоспроможності боржника, визнаються колегією суддів необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що незалежно від дати затвердження плану санації боржника процедура санації не може бути продовжена судом понад граничний строк.

Таким чином, в даному випадку затвердження змін до плану санації не може мати місце, оскільки такі зміни пов'язані зі строком санації.

У зв'язку з цим комітету кредиторів необхідно прийняти рішення щодо визначення наступної процедури банкрутства: мирової угоди чи ліквідації.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за наслідками розгляду звіту керуючого санацією комітет кредиторів може прийняти рішення про припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Крім того, згідно з ч. 11 ст. 21 Закону, якщо розрахунки з кредиторами не проведено у строки, передбачені планом санації, господарський суд у разі відсутності клопотання комітету кредиторів про продовження термінів, передбачених планом санації і внесення відповідних змін до плану санації, визнає боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що розрахунки з кредиторами в повному обсязі та в строки, передбачені планом санації, проведені не були.

Прийняття рішення стосовно доцільності визнання боржника банкрутом, незважаючи на клопотання комітету кредиторів, залишається за господарським судом, як того вимагає ст. 1 Закону.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали від 16.10.2007 року, зазначені обставини справи взагалі не досліджувались господарським судом.

Положеннями ст. 22 Закону встановлено, що господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру у випадках, передбачених цим Законом.

Зазначена стаття не містить підстав для визнання боржника банкрутом, вона лише констатує факт визнання боржника банкрутом у передбачених цим Законом випадках.

Процедура ліквідації відповідно до Закону про банкрутство відкривається, зокрема, коли підсумки процедури санації виявилися незадовільними (п. 6 ст. 18; п. 12 ст. 19; пункти 6, 11 ст. 21 Закону).

Таким чином, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, господарським судом Полтавської області не встановлено всіх фактичних обставин, що мають значення для розгляду справи, та невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю „ТД ГРЛ” підлягає задоволенню повністю, а колективного підприємства „Полтавський м’ясокомбінат” –частково.

Право вибору того чи іншого інвестора - це виключна прерогатива комітету кредиторів, за винятком випадків банкрутства містоутворюючих та особливо небезпечних підприємств у порядку статей 42, 43 Закону про банкрутство.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги щодо заміни керуючого санацією боржника не можуть розглядатися в суді апеляційної інстанції, оскільки вони не були предметом розгляду господарського суду Полтавської області.

Відповідно до ст. 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу. Господарський суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, якщо потреба в таких заходах з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування таких заходів. Враховуючи ту обставину, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно боржника –цукровий завод, застосоване ухвалою апеляційного господарського суду від 27.12.2007 року до закінчення розгляду справи в апеляційному порядку, прийняття рішення судом апеляційної інстанції по суті щодо вимог, зазначених в апеляційних скаргах, є підставою для скасування таких заходів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при винесенні ухвали про внесення змін до плану санації не забезпечив повного, об'єктивного та всебічного розгляду заяв щодо необхідності вжиття таких заходів, що не відповідає вимогам ст. 43 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року, у зв’язку з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, та не відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду обставинам справи, а також у зв’язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1, 5, 17, 18, 21, 22, 42, 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 22, 34, 43, 68, 91, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім ГРЛ” на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року у справі № 10/53-8/53 задовольнити повністю.

2. Апеляційну скаргу Колективного підприємства „Полтавський м’ясокомбінат” на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року у справі № 10/53-8/53 задовольнити частково.

3. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року у справі № 10/53-8/53 –скасувати.

4. Арешт на майно боржника Відкритого акціонерного товариства „Павловське”, а саме цукровий завод, який знаходиться за адресою: смт. Артемівка, Чутівського району, Полтавської області, та належить Відкритому акціонерному товариству „Павловське” (38813, Полтавська область, Чутівський район, смт. Артемівка, вул. Артема, 69, , МФО 331605) на праві власності, заборону його відчуження, ремонт, реконструкцію, переобладнання, демонтаж, розкомплектування та вчинення будь-яких інших дій щодо вказаного майна, накладені відповідно до ухвали Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.12.2007 року, –скасувати.

5. Копії постанови надіслати учасникам провадження.

6. Матеріали справи № 10/53-8/53 направити до Господарського суду Полтавської області для подальшого розгляду.

Головуючий суддя:                                                                      Міщенко П. К.

Судді:

Тарасенко К. В.

Яковлєв М. Л.

Дата відправки