СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

19 лютого 2008 року

Справа № 2-2/2075.1-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Ткаченка М.І.,

суддів                                                                      Фенько Т.П.,

Дугаренко О.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився (Миколаївська селищна рада);

відповідача: не з'явився (Товариство з обмеженою відповідальністю "Механомонтаж");

розглянувши апеляційну скаргу Миколаївської селищної ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 23.10-14.12.2007 року у справі №2-2/2075.1-2007

за позовом           Миколаївської селищної ради (вул. Радянська, 30,Миколаївка, Сімферопольський р-н,97546)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Механомонтаж" (вул. Самокіша, 22,Сімферополь,95000)

про знесення самовільно збудованих споруд та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня-14 грудня 2007 року по справі № 2-2/2075.1-2007 у задоволені позову Миколаївської селищної ради відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Миколаївська селищна рада звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, котрим позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем було здійснено самовільне будівництво на земельній ділянці, яка не була надана для цієї мети. Також, відповідач не надав суду доказів, підтверджуючих правомірне користування земельною ділянкою, площею 0,08 га., у смт. Миколаївка по вулиці Набережна, а саме надання селищною радою на підставі відповідного рішення спірної земельної ділянки для будівництва нового об’єкту, з подальшим укладенням договору оренди.

Відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю „Механомонтаж” (далі - ТОВ” „Механомонтаж”) не надходив.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 19 лютого 2008 року, у зв’язку з великою кількістю справ у провадженні судді Заплава Л.М., та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддю Заплава Л.М. замінено на суддю Ткаченко М.І. Головуючим по справі призначено суддю Ткаченко М.І.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, про причини неявки судову колегію не повідомили, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін, оскільки вони не надіслали судовій колегії доказів про наявність поважних причин неявки у судове засідання, а крім того їх явку не визнано обов’язковою.

Повторно розглянувши справу по порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

1 червня 2000 року на підставі рішення Миколаївської селищної ради від 23 травня 2000 року, між Миколаївською селищною радою та ТОВ „Механомонтаж” був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,08 га під розміщення бази відпочинку „Монтажник” та земельної ділянки загальною площею 0,25 га під розміщення бази відпочинку „Наладчик”, розташованих у смт. Миколаївка по вул. Набережній.

Відповідно до пункту 1.5 Договору оренди від 1 червня 2000 року, земельні ділянки передавались в оренду строком на п'ять років - до 1 червня 2005 року з правом подальшого продовження терміну дії. По закінченню строку договору передбачалось переважне право орендаря на поновлення договору, для чого не пізніше ніж за два місяці до закінчення договору мало бути подано відповідну заяву.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про оренду землі” оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із статтею 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Переважне право орендаря на поновлення договору оренди закріплено у нормі частини 1 статті 33 Закону України „Про оренду землі”, відповідно до якої, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою господарського суду АР Крим від 26 липня 2006 року по справі № 2-20/11802-2006А за позовом ТОВ „Механомонтаж” до Миколаївської селищної ради про скасування рішень, що набрало законної сили, договір від 01 червня 2000 року укладений між Миколаївською селищною радою та ТОВ” „Механомонтаж” щодо земельної ділянки, площею 0,08 га., під тимчасову базу відпочинку „Монтажник” та земельної ділянки, площею 0,25 га., під базу відпочинку „Наладчик” у смт Миколаївка по вулиці Набережна, визнаний поновленим, таким, що продовжений дією на строк до 1 червня 2010 року.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є

обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, ТОВ „Механомонтаж” правомірно користується спірними земельними ділянками, площею 0,08 га. та 0,25 га., які розташовані в смт. Миколаївка по вулиці Набережна, Сімферопольського району.

Відповідно до норм статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, для звернення до господарського суду з позовною заявою необхідно наявність факту порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, селищну раду створює виконавчий комітет ради, затверджує за пропозицією селищного міського голови структури виконавчих органів ради.

Згідно із нормами статті 1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від 21 травня 1997 року виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до норм статті 31 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Отже, нормами даної статті встановлені повноваження у галузі будівництва саме виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Статтею 31 Закону України „Про планування і забудову територій" від 20 квітня 2000 року №1699-111 встановлено, що державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури і відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, їх інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, а також іншими спеціально уповноваженими на це органами виконавчої влади.

Згідно із статтею 43 Господарського процесуального кодексу України Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Дотримуючись принципів судочинства, що встановлені статтею 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і к доведені перед судом їх переконливості, суд зобов’язаний застосовувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач в порушення норм статті 129 Конституції України, статей 43 , 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, не надав суду належних доказів правомірності вимог, заявлених в позові.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що рішення у справі прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Миколаївської селищної ради, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської селищної ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.10-14.12.2007 року у справі №2-2/2075.1-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  М.І. Ткаченко

Судді                                                                                Т.П. Фенько

О.В. Дугаренко