ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 січня 2008 р.

№ 7/162

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Козир Т.П. - головуючого, Грека Б.М., Подоляк О.А.,

розглянувши касаційну скаргу

ДП “Тиса-Хутро” ВАТ “Хутро”

на ухвалу

від 24.09.2007 р. господарського суду

Івано-Франківської області

у справі

№ 7/162

за позовом

ТОВ НВЦ “Новатор”

до

ДП “Тиса-Хутро” ВАТ “Хутро”;

ЗАТ “Ремпобуттехніка”

про

визнання договору недійсним

в с т а н о в и в :

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2007 р., у зв'язку з поданням ДП “Тиса-Хутро” ВАТ “Хутро” апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 20.08.2007 р., провадження у справі зупинено.

В силу ст. 110 ГПК України касаційна скарга (подання) може бути подана (внесена) протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

31 жовтня 2007 р. ДП “Тиса-Хутро” ВАТ “Хутро” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою (зареєстрована ВГСУ за №15941 від 06.12.2007 р.) на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2007 р. з пропуском встановленого законом процесуального строку для подання касаційної скарги.

Касаційна скарга містить клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для її подання.

Відповідно до ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк в разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Враховуючи, що Господарський процесуальний кодекс України не пов’язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про відновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є: забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

В обґрунтування заявленого клопотання оскаржувач посилається на те, що примірники оскаржуваної ухвали не були розіслані сторонам у встановлений законом строк.

Згідно ст. 87 ГПК України рішення та ухвали розсилаються сторонам, прокурору, який брав участь в судовому процесі, третім особам не пізніше п'яти днів після їх прийняття або вручаються їм під розписку, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2007 р. розіслана учасникам судового процесу 28.09.2007 р. у встановленому порядку, про що свідчить відповідна відмітка суду на оригіналі ухвали (а. с. 52), що спростовує твердження оскаржувача.

Згідно положень ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, оскаржувач не довів обставини поважності причини звернення до суду касаційної інстанції з пропуском встановленого на касаційне оскарження процесуального строку, як необхідну складову підстави відповідної вимоги щодо відновлення цього строку. Водночас, колегія суддів не вбачає інших обставин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про неповажність причин пропуску встановленого законом процесуального строку для подання касаційної скарги.

Врахувавши положення ст. ст. 43, 53 ГПК України, не визнавши причини пропуску встановленого законом процесуального строку для подання касаційної скарги поважними, колегія суддів відмовляє в задоволенні заявленого клопотання про відновлення цього строку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 110, п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ДП “Тиса-Хутро” ВАТ “Хутро” в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ДП “Тиса-Хутро” ВАТ “Хутро” повернути заявнику.

Головуючий, суддя Т. Козир

Судді Б. Грек

О. Подоляк