Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" лютого 2008 р.

Справа № 14/120-Д

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриця О.О.

за участю представників сторін

від позивача Бодашевська Ю.С. дов. №26/7 від 09.01.2008р.(була присутня в судовомузасіданні 29.01.2008р.)

від відповідача Левандовський Ч.Ч. дов. №21 від 19.12.2007р.

представник прокуратури: Бугайов С.В. посвідчення №71

В судовому засіданні 29.01.2008р. взяв участь уповноважений представник Управління з контролю за використанням та охоронною земель у Житомирській області - Сільвіструк В.Г. - дов. №140 від 21.01.2008р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Прокурора Корольовського району м. Житомира в інтересах держави в особі Житомирської міської ради (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акорд" (м. Житомир)

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р.

Відпровідно до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 29.01.2008р. оголошувалась перерва до 01.02.2008р.

Прокурором в інтересах держави пред'явлено позов про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 5,2330 га по вул. Авіаторів,9 в м.Житомирі від 15.02.2006р., укладеного між Житомирською міською радою та ТОВ "Акорд".

Представник прокуратури та позивача в засідані суду 29.01.2008р. позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідані 29.01.2008р. позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов (а.с.16).

Відповідно до ст. 30 ГПК України в засідання суду 29.01.2008р. для дачі пояснень по справі викликався уповноважений представник Управління з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області.

Представник Управління з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області в усній формі надав пояснення, а також відповів на запитання учасників процесу та суду, які відображені в протоколі судового засідання від 29.01.2008р. (а.с.36).

З метою витребування від сторін додаткових документів по справі в судовому засіданні оголошувалась перерва до 01.02.2008р.

31.01.2008р. на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій він просить суд перенести слухання справи, в зв'язку з тим, що представник по справі - БодашевськаЮ.С. знаходиться до 15.02.2008р. в черговій відпустці, а заступник начальника управління регулювання земельних відносин Житомирської міської ради Драга В.І. залучений до участі в інших судових справах.

Крім того, 31.01.2008р. до суду від відповідача надійшли пояснення по справі, де виклав підстави за наявності, яких позовні вимоги позивача вважає необгрунтованими, надуманими та такими що не відповідають вимогам законодавства (а.с.41-42).

01.02.2008р. до господарського суду Житомирської області від уповноваженого представника Управління з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області надійшли письмові пояснення по справі (а.с.47).

Представник прокуратури в судовому засіданні 01.02.2008р. заяву позивача про перенесення слухання справи підтримав.

Представник відповідача в засіданні суду 01.02.2008р. заперечив проти заяви позивача про перенесення слухання справи, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що дана заява підписана не уповноваженою особою та у зв'язку з відсутністю документів, що свідчать про перебування уповноваженого представника Бодашевської Ю.С. в черговій відпустці, а заступника начальника управління регулювання земельних відносин Житомирської міської ради Драги В.І. - в інших судових справах (протокол судового засідання від 01.02.2008р.(а.с.54)).

Суд відхиляє заяву позивача про відкладення слухання справи, як необгрунтовану, у зв'язку з відсутністю документів, що свідчать про перебування юриста БодашевськоїЮ.С. в черговій відпустці, а заступника начальника управління регулювання земельних відносин Житомирської міської ради Драги В.І. - в інших судових справах.

В судовому засіданні 01.02.2008р. представник прокуратури надав обгрунтування пред'явлення позову від 31.01.2008р. за №19/07 (а.с.48-49), в якому додатково обгрунтовує підстави розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р.

Представник Управління з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області в засідання суду не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши представника прокуратури та представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відповідно до ст. 4. Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

На виконання рішення Житомирської міської ради двадцять шостої сесії четвертого скликання від 29.09.2005р. за №553 "Про вилучення і надання права користування земельними ділянками, надання дозволу на складання проектів відведення юридичним та фізичним особам міста" (а.с. 51-52), між Житомирською міською радою (позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Акорд" (відповідач у справі) був укладений договір оренди земельної ділянки від 15.02.2006р. (а.с.7-8), згідно якого, позивач передав відповідачу в строкову оренду терміном на 3 роки земельну ділянку площею 5,2330 га, яка знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Авіаторів,9, що підтверджується актом прийому - передачі об'єкта оренди від 15.02.2006р. (а.с.11), відповідно до умов договору земельна ділянка передається в оренду для здійснення повітряних перевезень, цільове призначення якої - землі транспорту.

Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. та зареєстрований у Житомирському міському відділі Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис 20 березня 2006р. за №73.

Прокурор Корольовського району м. Житомира свої вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 5,2330 га по вул. Авіаторів,9 в м.Житомирі від 15.02.2006р., укладеного між позивачем та відповідачем обгрунтовує тим, що при проведенні спеціалістами Управління з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області перевірки щодо дотримання відповідачем при користуванні земельною ділянкою по вул.Авіаторів,9 в м.Житомирі чинного земельного законодавства було встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовані одноповерхові, двоповерхові капітальні споруди, а також частина злітно-посадочної смуги, в підтвердження чого надав акт перевірки від 12.09.2007р.(а.с.13-14), в зв'язку з чим вважає, що на момент обстеження даної земельної ділянки її використання відповідачем для будь-яких потреб не було встановлено та звертає увагу суду на п. 10 договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р., укладеного між позивачем та відповідачем, відповідно до якого спірна земельна ділянка передається в оренду для здійснення повітряних перевезень та на пункт 11 цього договору, який визначає, що цільове призначення земельної ділянки - землі транспорту.

Враховуючи вищевикладене прокурор зазначає, що відповідач використовує земельну ділянку площею 5,2330 га, не за цільовим призначенням, чим порушує норми ст. 96 Земельного кодексу України, відповідно до якої, землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та п. 27 договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р., відповідно до якого обов'язком орендаря (відповідача) є використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням.

Крім того, в обгрунтуваннях пред'явлення позову (а.с.48-49) прокурор повідомляє, про відсутність у відповідача ліцензії на здійснення повітряних перевезень та дозволу, що видається Державіадміністрацією у відповідності до "Правил допуску до експлуатації злітно-посадкових майданчиків для польотів легких повітряних суден", затверджених наказом Державіаслужби від 01.12.2004р. №205, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.12.2004р. №1644/10243.

На підставі вищевикладеного та посилаючись на п. 32 договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р. відповідно до якого дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, прокурор просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 15.02.2006р.

Суд вважає, вимоги прокурора, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

В силу частини другої статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною першою статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди землі згідно зі статтею 13 Закону України “Про оренду землі” - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 15 вищезазначеного Закону однією з істотних умов договору оренди землі є умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду.

Обов’язок землекористувача (відповідача) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням встановлено ст. 96 Земельного кодексу України та п. 27 договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р.

Статтею 24 Закону України “Про оренду землі” передбачено право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до пп.2 п. 32 договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р. дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Тобто, виходячи зі змісту ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" та пп.2 п. 32 договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р. підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки може бути використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

У визначенні цільового призначення земельної ділянки прокурор хибно посилається на п.10 договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р., оскільки даний пункт договору визначає мету використання земельної ділянки. В дійсності ж цільове призначення земельної ділянки вказано в п.11 цього договору, а саме - землі транспорту. Розмежування понять "цільове призначення земельної ділянки" та "мета використання земельної ділянки" визначено також п.п.15,16 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. №220.

Відповідно до ч.1 ст. 67 Земельного кодексу України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань, щодо експлуатації, ремонту і розвитку об'єктів транспорту.

Самостійним різновидом земель транспорту є землі авіаційного транспорту.

Згідно з п.а) ст.72 Земельного кодексу України та ч.1 п.1. ст. 33 Закону України "Про транспорт" до земель авіаційного транспорту належать землі під: аеропортами, аеродромами, відокремленими спорудами (об'єктами управління повітряним рухом, радіонавігації та посадки, очисними та іншими спорудами), службово-технічними територіями з усіма будівлями та спорудами, що забезпечують роботу авіаційного транспорту.

Прокурор при обгрунтуванні позовних вимог, не врахував той факт, що на спірній земельній ділянці знаходяться будівлі та споруди, а саме: будівля аеропорту, будівля аеровокзалу, їдальня, гуртожиток, котельня, гараж, які належать відповідачу на праві власності, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (а.с.50).

Відповідно до ч.5 ст.120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівлі чи споруда.

Отже, прокурор здійснюючи захист прав позивача не врахував право власності відповідача на належне його нерухоме майно, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, а відповідно й право користування цією земельною ділянкою.

Крім того, згідно розділу 3 Правил реєстрації цивільних аеродромів України, затверджених наказом Державіаслужби від 25.10.2005р. №795 , аеродром - ділянка суші або водної поверхні (включаючи розміщені на ній будь-які будинки споруди та обладнання), призначена повністю або частково для прибуття, відправлення і руху повітряних суден.

Відповідно до ч.1 ст.43 Повітряного кодексу України та розділу 5 вищезазначених правил всі цивільні аеродроми підлягають реєстрації у державному органі з питань сертифікації і реєстрації та занесенню їх до державного реєстру аеродромів України.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.11.2007р. Державною авіаційною адміністрацією України було видано Свідоцтво про реєстрацію аеродрому №АР 05-01 "Житомир (Смоковка)"(а.с.53), відповідно до якого власником аеродрому є ТОВ "Акорд", дане свідоцтво відповідно до розділу 5 п.5.3 Правил реєстрації цивільних аеродромів України, затверджених наказом Державіаслужби від 25.10.2005р. №795 є підставою для порушення відповідачем клопотання про сертифікацію аеродрому та його обладнання на відповідність нормам придатності аеродрому до експлуатації.

Згідно розділу 6 п.6.7 вищезазначених правил відповідач зобов'язаний забезпечити сертифікацію аеродрому та його обладнання в строк не пізніше 1 року з моменту реєстрації.

Оскільки Аеродром Житомир (Смоковка), було зареєстрованого 09.11.2007р. - строк протягом якого відповідач зобов'язаний забезпечити сертифікацією аеродром та його обладнання закінчиться 09.11.2008р.

Слід зазначити, що відсутність у відповідача всіх належним чином оформлених документів на таку специфічну споруду, як аеродром, не перешкоджає відповідачу використовувати землі транспорту для здійснення діяльності пов'язаної з експлуатацією, ремонтом, удосконаленням і розвитком об'єктів транспорту, а знаходження на спірній земельній ділянці об'єктів, які відносяться до земель транспорту, свідчить про використання землі за цільовим призначенням.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється уповноваженими органами виконавчої влади по земельних ресурсах.

Спеціально уповноваженим органом у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів відповідно до ст.9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" є Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель і її територіальні органи, до повноважень якої згідно з п.а) ст.6 вищезазначеного Закону належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині виконання землекористувачами вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до п.г) ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно приписів ст.144 Земельного кодексу України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. У разі не усунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор по використанню та охороні земель звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Таким чином, лише Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель і її територіальні органи мають право здійснювати державний контроль за використанням та охороною земель у частині використання землекористувачами земельних ділянок за цільовим призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, а також підтверджується усними поясненнями (протокол судового засіданні від 29.01.2008р. (а.с.36)) та письмовими поясненнями уповноваженого представника Управління з контролю за використанням та охороною земель у Житомирській області, під час проведення перевірки відповідача 12.09.2007р. щодо дотримання ним земельного законодавства при користуванні спірною земельною ділянкою (м. Житомир, вул. Авіаторів, 9, площею 5,2330 га), факт нецільового використання земельної ділянки не було зафіксовано, порушень земельного законодавства не виявлено, в зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення не складався, припис про усунення порушень не видавався.

Посилання прокурора на відсутність у відповідача дозволу на експлуатацію злітно- посадочної смуги, яка до речі належить до земель транспорту, не свідчить про використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, тим більше як зазначалось вище факт нецільового використання земельної ділянки уповноваженими органами зафіксовано не було.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач належним чином виконує покладені на нього обов'язки передбачені чинним законодавством та договором оренди земельної ділянки від 15.02.2006р., у зв'язку з чим вимоги прокурора про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.02.2006р. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Прокурор та позивач не довели обставин, на які посилались в позовній заяві та не надали суду належних доказів, що підтверджували б невиконання відповідачем своїх обов'язків, щодо використання спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Костриця О.О.

Дата підписання: 06.02.2008р.