ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.08 р.                     Справа № 39/198

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів

Головуючого О.М. Сковородіної

Суддів Є.І. Мєзєнцева

Н.О. Мартюхіної

при секретарі судового засідання: Бахмет А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Легезин О.Г. – довіреність від 12.10.06р.

Булгаков В.О. – довіреність від 03.03.05р.

від відповідачів: 1) не з’явився

2) не з’явився

у справі за позовом: Державного відкритого акціонерного товариства “Трест “Донецькшахтопроходка” м. Донецьк

до відповідачів: 1) Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк

2) Державного підприємства “Донецьквугілля” м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 2017081, 60 грн.

в судових засіданнях оголошені

перерви з 05.06.03р.-25.06.03р.,

з 28.02.08р.-18.03.08р.

Позивач, Державне відкрите акціонерне товариство “Трест “Донецькшахтопроходка” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного відкритого акціонерного товариства „Шахта”Жовтневий рудник” про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних в сумі 2017081,60грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем та ДВАТ „Шахта”Жовтневий рудник” були укладені договори підряду, за якими виникла заборгованість перед позивачем в сумі 1305665,46грн. В подальшому на зазначену суму боргу були нараховані індекс інфляції в сумі 620925,85грн. та 3% річних в сумі 115172,78грн., на стягненні яких також наполягає позивач.

Ухвалою суду від 24.07.03р. до участі у справі був залучений інший відповідач – Державне підприємство „Донецьквугілля” м. Донецьк.

Відповідач 2 - Державне підприємство „Донецьквугілля” м. Донецьк проти позову заперечував, посилаючись на те, що надані позивачем докази не є безперечним підтвердженням заборгованості за виконані роботи.

Ухвалою суду від 19.05.05р. був замінений первісний відповідач - Державне відкрите акціонерне товариство „Шахта”Жовтневий рудник” належним відповідачем - Державним підприємством “Донецька вугільна коксівна компанія” м. Донецьк.

Ухвалою суду від 23.11.05р. був замінений відповідач 1 - Державне підприємство “Донецька вугільна коксівна компанія” м. Донецьк його правонаступником - Державним підприємством “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк.

Відповідач 1 - Державне підприємство “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк також проти позову заперечував, вказуючи на пропуск позивачем строків позовної давності, ненастанням обставин, з якими пов’язується виконання зобов’язань за договорами.

13.02.06р. позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача суму основного боргу в сумі 1197762,97грн., індекс інфляції в сумі 702557,57грн., 3% річних в сумі 168555,57грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

03.01.98р. між ДВАТ шахтоуправління „Жовтневе” та ДВАТ „Трест Донецькшахтопрохідка” в особі Шахтопроходчеського будівельного управління № 3 був укладений контракт б/н на будівництво об’єкту заглиблення вентиляційного стволу шахтоуправління „Жовтневе”. Відповідно до п. 4.3 контракту (з урахуванням протоколу розбіжностей до контракту) замовник здійснює платежі підряднику за виконані роботи по довідці форми 3 при надходженні коштів з (централізованих джерел).

25.01.00р. між ДВАТ „Трест Донецькшахтопрохідка” та шахтою „Жовтневий рудник” та позивачем був укладений контракт № 7/2000. Пунктом 4.1 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей) встановлено, що замовник забезпечує безперервне та своєчасне фінансування будівництва об’єктів по мірі надходження бюджетних коштів.

На підтвердження виконання робіт за вказаними договорами позивачем були надані довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельно-монтажних робіт, акти звірки (арк. справи 9, 26-40, 58-93 т. 1, 99-102, 114-152 т. 2, 20, 26-35 т. 3, 27-54, 95-99, 101-147 т. 4).

В межах справи № 33/37Б про банкрутство ДВАТ „Шахта „Жовтневий рудник” позивач згідно з ухвалою суду від 13.07.01р. був визнаний кредитором на суму 1668037,5грн., з яких 1305665,46грн. – заборгованість шахти за роботи, виконані позивачем для шахти відповідно до умов контракту № 7/2000 від 25.01.00р. та контракту б/н від 03.01.98р., 341128,66грн. – індекс інфляції за період з листопаду 1999р. по березень 2001р., 21243,52грн. – 3% річних. Той факт, що вимоги позивача в межах справи про банкрутство стосувались саме спірної заборгованості підтверджується матеріалами справи № 33/37Б (т. 3 арк. 185-27).

Під час розгляду данної справи судом були призначені судово-бухгалтерська та технічна експертизи документів. За наслідками проведення експертних досліджень було встановлено наступне.

Так, згідно з висновком судово-бухгалтерської експертизи № 988/25 від 26.03.07р. встановлено, що: 1) виходячи з довідок про вартість виконаних підрядних робіт та витрат (типова форма КБ-3) та актів прийомки виконаних робіт (типова форма КБ-2в), експертом враховуються ці роботи, як виконані за контрактами № 7/2000 від 25.01.00р. та б/н від 03.01.98р.; 2) дослідженням встановлено, що сума оплати за виконані роботи за період з липня по грудень 1999р., з січня по червень 2000р. склала 121207грн.; 3) відповісти на третє питання не можливо внаслідок відсутності документів бухгалтерського обліку (журналів-ордерів, платіжних доручень, актів взаєморозрахунків), які підтверджують оплату за виконані обсяги робіт за контрактами № 7/2000 від 25.01.00р. та б/н від 03.01.98р.; 4) відповідно до данних актів звірки взаєморозрахунків між сторонами заборгованість враховується як утворена за рахунок власних коштів.

Крім того, згідно з висновком судово-технічної експертизи документів № 989/03 від 15.03.06р. встановлені певні розбіжності в наданих для дослідження документах, а саме про відсутність записів щодо договору в межах якого виконані роботи.

Представники позивача у справі в судових засіданнях пояснили відсутність таких записів тим, що документи друкувались у декількох примірниках, і тому, не виключається, що за власною недбалістю були допущені дані помилки.

Проте, одночасно зауважували до суду на тому, що ніяких інших договірних відносин щодо підрядних робіт, які відображені в актах, між сторонами не існувало.

Суд вважає суперечливими (взаємовиключними) посилання відповідача 1 на пропущення позивачем строків позовної давності та одночасно на те, що строк виконання зобов’язань не настав, оскільки: а) відповідач 2 не довів того факту, що фінансування робіт не було проведено; б) та, як слід, що внаслідок отримання коштів (фінансування) строки давності стягнення сплинули на момент пред’явлення позову.

Твердження про відсутність належних доказів щодо виконання робіт за договорами та відповідно відсутність у самого відповідача 2 доказів, які б спростовували наявність боргу за спливом строків зберігання документів, оцінюється судом критично, оскільки, заперечення проти наявності спірних боргових зобов’язань навіть не висувались при розгляді кредиторських вимог у справі № 33/37Б, та, як слід, не були спростовані.

Також, суд вважає, що матеріалами справи доведений факт передання спірної заборгованості саме відповідачу 1 (арк. справи 104-105 т. 1, 55-56 т. 2, 99-103 т. 2, 126-127 т. 3). Так, зокрема, судом були досліджені матеріали справи № 23/84, в яких міститься докази про те, що до ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” (правонаступником якої є відповідач 1) передана спірна заборгованість (т. 5 арк. справи 68, 72 данної справи), тобто, саме ця особа є належним відповідачем у справі. Зазначене спростовує позицію відповідача 1 як щодо непередання спірної заборгованості за передавальним балансом станом на 31.05.05р. між ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” та ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”, так, і щодо відсутності взагалі такого боргу.

Суд зауважує, що, оскільки, саме за клопотанням позивача до участі у справі було залучено відповідача 2, то, відповідно, слід вважати, що позивач у певний період розгляду справи позовні вимоги заявляв також до цієї особи.

Проте, внаслідок встановлених судом низки реорганізаційних дій (в т.ч. щодо передачі спірної заборгованості) вимоги до відповідача 2, на момент прийняття рішення є безпідставними.

Свої зобов’язання, як про це заявлено позивачем, відповідач 1, всупереч ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, належним чином не виконав. Внаслідок цього, утворилась заборгованість в розмірі 1197762,97грн., факт чого позивач підтверджує наданими документами.

З урахуванням обставин справи та наданими позивачем доказами, вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 1197762,97грн.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 702557,57грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань в сумі 168555,57грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача 1 в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 42, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Державного відкритого акціонерного товариства “Трест “Донецькшахтопроходка” м. Донецьк до Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк про стягнення суму основного боргу в сумі 1197762,97грн., індекс інфляції в сумі 702557,57грн., 3% річних в сумі 168555,57грн.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 63, ) на користь Державного відкритого акціонерного товариства “Трест “Донецькшахтопроходка” м. Донецьк (83023, м. Донецьк, пр. Павших Комунарів, 102, , п/р 8360 в ГУ ПІБ Донецької області, код банку 334635) основний борг в сумі 1197762,97грн., індекс інфляції в сумі 702557,57грн., 3% річних в сумі 168555,57грн., витрати з державного мита в сумі 1700,00грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00грн.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 63, ) на користь на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (83102, м. Донецьк, вул. Ливенка, 4, , п/р 0122 в УДК в Донецькій області, код банку 834016, одержувач – Донецький НІІ судових експертиз) витрати за проведення судово-технічної експертизи в сумі 217,92грн., витрати за проведення судово-бухгалтерської експертизи в сумі 4000,00грн.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Державного відкритого акціонерного товариства “Трест “Донецькшахтопроходка” м. Донецьк до Державного підприємства “Донецьквугілля” м. Донецьк про стягнення суму основного боргу в сумі 1197762,97грн., індекс інфляції в сумі 702557,57грн., 3% річних в сумі 168555,57грн.

Рішення набирає законної сили 31.03.08р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Сковородіна О.М.

Судді Є.І. Мєзєнцев

Н. О. Мартюхіна