ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

29.01.08                                                                                           Справа № 5/326

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Процика Т.С.

суддів                                                                                Городечної М.І.

Кузя В.Л.

при секретарі судового засідання Трускавецькому В.П.

розглянув           апеляційну скаргу Державного підприємства (далі ДП) «Львівські авіалінії»від 28.11.2007 р. № 34/13-294

на ухвалу          Господарського суду Львівської області від 20.11.2007р.

у справі           № 5/326

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Сіріус», м. Івано-Франківськ

до відповідача          ДП «Львівські авіалінії», м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство транспорту і зв’язку України, м. Київ

про           стягнення 10 549 862, 78 грн.

за участю представників:

від позивача –Бундзяк У.М. - представник;

від відповідача –Кіндрат А.Я. - представник.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.11.2007р., суддя Петрик І.Й., клопотання ТзОВ «Авіакомпанія «Сіріус»про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено; вжито заходи забезпечення позову у справі № 5/326: заборонено Державному авіапідприємству «Львівські авіалінії»здійснювати продаж літака Як-42 реєстраційний номер UR-42358 та двигунів Д-36, (Акт прийому-передачі від 18.12.2002р., який є невід’ємною частиною договору № 435 від 11.12.2002р.), крім випадку вчинення вказаних дій на користь ТзОВ «Авіакомпанія «Сиріус»; залучено в якості третьої особи: Міністерство транспорту і зв’язку України та розгляд справи відкладено на 29.11.2007р. на 10:00 год.

Ухвала суду першої інстанції мотивована зокрема тим, що у даному випадку, доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням їх розумності, обґрунтованості і адекватності щодо забезпечення позову належним чином обґрунтовано, а також на підтвердження права користування зазначеним вище повітряним судном позивачем представлено суду копію договору на оренду літаків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ДП «Львівські авіалінії»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу Господарського суду Львівської області від 20 листопада 2007 року у даній справі в частині заборони ДП «Львівські авіалінії»здійснювати продаж літака Як-42 реєстраційний номер UR-42358 та двигунів Д-36 (Акт прийому-передачі від 18.12.2002р., який є невід’ємною частиною договору № 435 від 11.12.2002р.), крім випадку вчинення вказаних дій на користь ТзОВ «Авіакомпанія «Сиріус», оскільки скаржник вважає дану ухвалу такою, що прийнята за відсутності необхідних для цього правових підстав, а наявність такої заборони суттєво порушує гарантоване Конституцією та законами України право підприємства розпоряджатися належним йому майном, а також такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права, внаслідок чого вона підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, суд встановив наступне.

ТзОВ «Авіакомпанія «Сіріус»звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ДП «Львівські авіалінії»про стягнення 10549862,78 грн.

У процесі розгляду даної справи судом першої інстанції позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу - Державному авіапідприємству «Львівські авіалінії»здійснювати продаж літака Як-42 реєстраційний номер UR-42358 та двигунів Д-36, (Акт прийому-передачі від 18.12.2002р., який є невід’ємною частиною договору № 435 від 11.12.2002р.), крім випадку вчинення вказаних дій на користь ТзОВ «Авіакомпанія «Сіріус», яку місцевим господарським судом було задоволено оскарженою ухвалою.

В апеляційній скарзі ДП «Львівські авіалінії»зазначено, що позивач не подав доказів в обґрунтування заяви про забезпечення позову. Також в апеляційній скарзі зазначено про те, що наявність чи відсутність у нього літака Як-42 реєстраційний номер UR-42358 та двигунів Д-36 утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду не може, оскільки Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна»встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, що є у даному випадку.

Оцінивши такі твердження відповідача, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Статтями 66 та 67 ГПК України передбачено, що особа, яка має підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення (можливе утруднення виконання рішення суду), а невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову в будь-якій стадії провадження у справі.

Згідно з ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч.1 ст.67 ГПК України позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Позивачем вказано на необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони відповідачу - Державному авіапідприємству «Львівські авіалінії»здійснювати продаж літака Як-42 реєстраційний номер UR-42358 та двигунів Д-36, (Акт прийому-передачі від 18.12.2002р., який є невід’ємною частиною договору № 435 від 11.12.2002р.), крім випадку вчинення вказаних дій на користь ТзОВ «Авіакомпанія «Сіріус».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в межах справи № 5/326 заявлено позов про стягнення суми 10549862,78 грн., яка складається, зокрема, з вартості проведення ремонтних робіт, вартості придбання складових частин повітряного судна та інших витрат, визначити вартість яких, що є важливим для правильного вирішення даного спору, при здійснення відчуження спірного повітряного судна може бути (стати) неможливим.

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, на підтвердження права користування зазначеним вище повітряним судном позивачем представлено суду копію договору на оренду літаків.

Відповідно до ст.43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський ПОСТАНОВИВ:

Залишити ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.11.2007р. у справі № 5/326 без змін, а апеляційну скаргу ДП «Львівські авіалінії»- без задоволення.

Дана постанова може бути оскаржена у касаційному порядку.

Постанова оформлена і підписана 27.02.2008р.

Головуючий-суддя                                                            Процик Т.С.

суддя                                                            Городечна М.І.

суддя                                                            Кузь В.Л.