РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.08
Справа №15/5

Суддя
Пономаренко Є.Ю., розглянувши
матеріали  справи за позовом

фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Стаханов Луганської області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
м. Теплогірськ
Луганської області

про стягнення 1076
грн. 00 коп.

За
участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3 представник по довіреності від 22.01.2008р.
№212;

від
відповідача -не прибув.

встановив
наступне:

До
початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст. ст.
4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом
не здійснювалося.

Суть
спору: позивачем
заявлена вимога про стягнення з відповідача -підприємця ОСОБА_2 1076 грн. 00
коп., у тому числі суми основного боргу у розмірі 830 грн. та штрафу у розмірі
246 грн. по договору №126/1 від 01.12.2005р.

Представник
позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач
відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив,
участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату,
час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Ухвали суду
надсилалися за належною адресою реєстрації відповідача та не поверталися до
суду підприємством поштового зв'язку.

Відповідно
до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, додатково надані
документи та вислухавши представника позивача суд встановив
наступне.

Між
сторонами у справі укладено договір поставки №126/1 від 01.12.2005р.,  за яким позивач зобов'язався поставити товар
-реєстратор розрахункових операцій «Міні 500,02 МЕ, а відповідач, як покупець
за договором зобов'язався прийняти товар та вчасно сплати його.

На
виконання даного договору позивач продав відповідачу обумовлений договором
товар на суму 1230 грн., що підтверджується видатковою накладною від
07.12.2005р. №53.

Одержання
даного товару на підставі договору вказаного поставки підтверджується також
поясненнями позивача та не заперечується відповідачем.

Відповідно
до п. 3.1 договору відповідач зобов'язаний був здійснити повну оплату протягом
21 банківського дня з моменту отримання товару.

Відповідач
грошові зобов'язання зі сплати за одержану продукцію  виконав частково, сплативши 400 грн.

Розмір
боргу при вирішенні спору у судовому порядку складає 830 грн. 00 коп.

Встановивши
фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд
дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з
наступних підстав.

Згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів
законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193
Господарського кодексу України.

Згідно
п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх
заходів,  необхідних  для належного
виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно
до ст. 43, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України
кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем
доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобов'язань, на
підставі яких заявлено позовні вимоги не надано.

Відповідно
до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Так,
вимоги про стягнення боргу у сумі 830 грн. 00 коп. підлягають задоволенню
повністю.

Вимоги
позивача про стягнення штрафу визнаються судом необґрунтованими та відхиляються
з наступних підстав.

Штраф
нарахований позивачем на підставі п. 8 договору у розмірі 20 % від вартості
поставленого товару.

Відповідно
до п. 8 договору у разі непогашення боргу протягом 90 днів з дня отримання РРО,
товар повертається покупцеві з виплатою 20 % його вартості.

Так,
з положень договору слідує, що застосування штрафу у розмірі  20% від вартості товару можливо лише при
розірванні договору та поверненні товару продавцю.

Проте,
позивач не заявив позовних вимог про розірвання договору та повернення переданого
товару відповідачем, а звернувся до суду з позовом про стягнення несплаченої
покупцем за товар суми боргу. У даному випадку застосування штрафної санкції
договором (п.8) не передбачено.

Таким
чином, оцінивши доводи позивача та надані докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню частково, з відповідача підлягає стягненню борг у сумі 830
грн. 00 коп. В решті вимог по стягненню штрафу в сумі 246 грн. слід відмовити
за необґрунтованістю.

Відповідно
до ст. ст. 44, 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати
пропорційно розміру задоволених вимог у складі: 78 грн. 68 коп.  державного мита, а також 91 грн. 01 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.
Позов задовольнити частково.

2. Стягнути
з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, борг
у сумі 830 грн. 00 коп., витрати зі сплати державного мита у сумі 78
грн. 68 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в
сумі  91 грн. 01 коп. Наказ видати
позивачу.

3.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В
судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення.
Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 15.02.2008р.

На
підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Є.Ю.
Пономаренко