ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 р.

№ 19/154

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М.

Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ "Рівненська продуктова компанія"

на рішення

та постанову

Господарського суду Рівненської області від 18.05.2007 року

Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року

у справі за позовом

до

про

ПП "Фабрика кондитерських прикрас"

ТОВ "Рівненська продуктова компанія"

стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року, приватне підприємство "Фабрика кондитерських прикрас" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ТОВ "Рівненська продуктова компанія" про стягнення 2 796 грн. боргу за матеріальні цінності, передані останньому по видатковій накладній №ПНО 1210 від 12.10.2005 року.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 18.05.2007 року позов задоволено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції - без змін.

Постановлені у справі судові рішення оскаржені у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 08.01.2008 року порушено касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій він посилається на помилковість висновків щодо наявності у нього грошових зобов’язань перед позивачем, неправильне застосування норм матеріального права, порушення процесуальних норм і просить постановлені у справі судові рішення скасувати, прийнявши нове рішення про відмов у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено при розгляді спору господарським судом першої інстанції, та за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, а це підтверджується і матеріалами справи, по накладній №ПНО 11210 від 12.10.2005 року позивач поставив відповідачу матеріальні цінності –згущувач сметани та розпушувач борошна загальною вартістю 4 796 грн., за які відповідач розрахувався частково, сплативши 2 000 грн., а залишок боргу у сумі 2 796 грн. не погасив, незважаючи на направлену йому 05.12.2006 року вимогу, а тому, господарський суд прийшов до правильного висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог та наявності прострочення виконання боржником своїх грошових зобов’язань, щодо оплати прийнятого ним товару, правомірно постановив рішення про стягнення заборгованості і підстав для зміни чи скасування рішення, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Що ж до посилань відповідача на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, то вони безпідставні, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження була направлена сторонам рекомендованим листом 02.08.2007 року та отримана відповідачем 06.08.2007 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №256043 (а.с.32), що спростовує доводи відповідача про те, що його не повідомлялось про час і місце перегляду справи апеляційним господарським судом.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області від 18.05.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М. Борденюк

В.М. Харченко