донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.01.2008 р.                                                              справа №20/337

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Калитвянська С.О. за довіреністю,

від відповідача:

Любий А.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від

12.12.2007 року

по справі

№20/337

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області

до

Товарної біржі"Українська-Донецьк" м.Донецьк

про

стягнення 3173,68 грн

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2007 року до господарського суду звернулось Відкрите акціонерне товариство "Донецькобленерго" м.Горлівка Донецької області (позивач) із позовом до Товарної біржі"Українська-Донецьк" м.Донецьк (відповідач) про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію в сумі 3173,68 грн.

Рішенням Господарського суду від 12.12.2007р. у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено у зв’язку з недоведеністю.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якої просить спірне рішення Господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

В обґрунтування заявленої скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками позивача на об’єкті відповідача було здійснено перевірку дотримання відповідачем Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕ України № 910 в редакції від 17.10.2005р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.2005р. з наступними змінами (далі Правила). В результаті проведеної перевірки представниками позивача було складено акт №022384 від 19.09.06р. про порушення відповідачем Правил, в якому зазначено, що відповідач здійснив «бездоговірне користування електричною енергією, безоблікове користування електричною енергією».

Із змісту спірного акта вбачається, що при проведені перевірки з боку відповідача був присутній «робітник офісу», а також зазначено, що споживач Бондарь В.Г. від підпису акта відмовилась.

Споживача було запрошено на 26.09.06р. о 9 00год. до позивача для розгляду складеного акту.

На засіданні комісії позивача, яке відбулося 07.11.06р., було розглянуто спірний акт та складено Протокол №341 від 07.11.06р., в якому викладено рішення про здійснення нарахування відповідно до п.2.1.7. «Методики…»та здійснено розрахунок суми збитків у розмірі 3273,68грн.

Представник споживача на засіданні комісії не був присутнім, оскільки не був повідомлений про перенесення дати засідання комісії позивача.

Відповідно до п. 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Отже судова колегія вважає, що спірний акт складено із порушенням вимог п. 6.41 Правил, а тому він не може служити правовою підставою до стягнення з відповідача спірної суми.

За приписами п. 6.42 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Отже предметом позовних вимог позивача є вимоги про стягнення з відповідача суми нарахованої по акту у розмірі 3173,68 грн.

Відповідач проти нарахування спірної суми боргу заперечує та посилається на те, що на час здійснення перевірки він не був власником приміщення, в якому проводилась перевірка, з приводу акту пояснив, що взагалі його представники не брали участь у проведенні перевірки та складенні акту.

Також представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що до укладення договору купівлі-продажу підвального приміщення від 10.10.06р. вказане приміщення знаходилось у володінні відповідача на підставі договору оренди від 28.02.06р., але електроенергія у ньому не споживалась, оскільки об»єкт готувався до придбання.

За приписами ст. 11, ст. 509 ЦК України, підставами виникнення зобов»язань зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем Договору на постачання електричної енергії станом на 19.09.06р. на зазначений об’єкт укладено не було.

Відповідно до п. 1.2 Правил, споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. За приписами ст. 1 Закону України «Про електроенергетику»споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

З вищенаведених норм закону вбачається, що відповідач на момент перевірки не був споживачем електричної енергії у розумінні Правил користування електричною енергією та закону, оскільки між сторонами був відсутній Договір на постачання електричної енергії.

Отже посилання позивача на ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», що регулює обов»язки та відповідальність споживачів електричної енергії, є безпідставними.

Крім того, такого правопорушення, як «бездоговірне користування електричною енергією, безоблікове користування електричною енергією»п. 6.40 Правил, а також іншими його пунктами, на які містить посилання акт, не передбачено. Обставин самовільного підключення електроустановок відповідача до електромереж позивача актом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику»правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку та інше.

Національна комісія регулювання електроенергетики України, державні інспектори з експлуатації електричних станцій і мереж, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності постанови про накладення штрафів за встановленою формою.

Суми стягнених штрафів зараховуються до Державного бюджету України.

Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється КМУ.

Вимог про стягнення шкоди, що заподіяна внаслідок вчинення відповідачем правопорушення, що передбачено вищевказаними нормами закону, позивачем не заявлено.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів притягнення відповідача до адміністративної або кримінальної відповідальності за відповідні правопорушення суду не надано, належних доказів вчинення відповідачем вищевказаних правопорушень у сфері енергетики позивачем не надано.

За таких підстав судова колегія вважає вірним висновок господарського суду про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію на підставі ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», п.п. 6.40-6.43 Правил, оскільки сторони не знаходяться у договірних відносинах.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 12.12.07 року по справі №20/337 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться напозивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процессуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м. Горлівка Донецької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 12.12.07 року по справі №20/337 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС