ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2008 Справа№ ПР7/64-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Шваб О.А.

за участю представників, які були присутні у судовому засіданні 27.11.2008 року:

позивача: Янушкевич Т.В.- предст., дов.№16 від 03.03.2008 року

відповідача: Патика А.В.- предст., дов.№98-1/01 від 09.06.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2008р. у справі №ПР7/64-08

за позовом: регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ)

до: акціонерного товариства “Університет військових мистецтв” (м. Дніпропетровськ)

про: визнання права державної власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2008 року (підписано 07.10.2008р.) по справі №ПР7/64-08 (суддя Коваль Л.А.) відмовлено у позові регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) до акціонерного товариства “Університет військових мистецтв” (м. Дніпропетровськ) про визнання права державної власності на двоповерхову будівлю колишнього музею комсомольської слави ім. О. Матросова, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, площа Жовтнева, 15, літера-“А-2”, загальною площею 1492 кв.м.

Позивач –регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ), не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2008 року по справі № ПР7/64-08 і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом норм матеріального права, а саме: судом не було прийнято до уваги розпорядження Ради Міністрів УРСР від 17.08.1988р. №364-р і постанову Ради Міністрів СРСР від 04.08.1988р. №956 “Про сприяння в господарській діяльності ВЛКСМ” щодо здійснення господарської діяльності в сфері, пов’язаної з вирішенням завдань, передбачених Статутом ВЛКСМ, та щодо здійснення такої діяльності на підставі договорів. Скаржник вважає, що спірне майно відносилося до майна ВЛКСМ і посилається при цьому на ст.3 статуту державно-громадського об’єднання “Університет військових мистецтв”, якою визначено, що майно “Об’єднання” (основні фонди, оборотні кошти, фінансові ресурси та матеріальні цінності), на момент його утворення є обособленою частиною власності ВЛКСМ, входять складовою частиною в баланс Дніпропетровського обкому ЛКСМ України. 20.10.1990р. актом приймання-передачі з балансу Дніпропетровського обласного комітету ЛКСМ України на баланс державного громадського об’єднання “Університет військових мистецтв” було прийнято двоповерхову будівлю музею комсомольської слави ім. О. Матросова. Це було здійснено на підставі затвердженого договору про організацію соціально-культурної та виробничої господарської діяльності на базі музейно-культурного комплексу ім. О.Матросова від 05.10.1990 року. Отже, передача спірного майна і підписання акту не змінило форму власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач також наводить п.3 постанови Верховної Ради України від 20.12.1991р. №2005-ХІІ про введення в дію Закону України “Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність, відповідно до якого заборонено відчуження на користь інших юридичних осіб або громадян майна, яке належало ВЛКСМ, ЛКСМ (МДС) і перейшло Спілці молодіжних організацій України як правонаступнику. Згідно ж з постановою Верховної Ради України від 10.04.1992 року №2268-ХІІ «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України»до визначення правонаступників майно загальносоюзних громадських організацій було передано Фонду державного майна.

Позивач вважає, що постанова Верховної Ради України від 04.02.1994 року №3943-ХІІ «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР»визначила статус спірного майна –загальнодержавна власність і орган, який розпоряджається цим майном –Фонд державного майна. Отже, станом на день перетворення відповідача з державного громадського об’єднання на акціонерне товариство у засновників були відсутні повноваження на внесення спірного майна до статутного фонду. Крім того, одним із засновників акціонерного товариства «Університет військових мистецтв»є Дніпропетровська спілка молоді, яка не є правонаступником Дніпропетровського обласного комітету ЛКСМ України, оскільки зареєстрована на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів від 20.11.1991 року №376 про затвердження її статуту.

Відповідач –акціонерне товариство «Університет військових мистецтв»- відзив на апеляційну скаргу не надав і заявив клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, які підтверджують його право власності на спірне нерухоме майно. Зазначені документи були відсутні у відповідача на момент розгляду справи, оскільки здавалися при підготовці проекту рішення про оформлення права власності на будівлю по пл. Жовтневій, 15 в обмін на свідоцтво про право власності. У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що місцевий господарський суд при розгляді справи зробив вірний висновок про належність спірного майна до власності відповідача і просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення по справі без зміни.

У судовому засіданні була оголошена перерва до 16.00 09 грудня 2008 року.

Вислухавши представників сторін, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що 25.01.2008 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було видано свідоцтво на право власності САВ №083969 на нерухоме майно, відповідно до якого будівля музейно-культурного комплексу літ. А-2 загальною площею 1509,7 кв.м., у тому числі приміщення банку –приміщення №1 поз. 1-46 загальною площею 592,7 кв.м. належить на праві приватної власності акціонерному товариству «Університет військових мистецтв»(частка 1/1).

Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 04.02.2008 року було зареєстроване за позивачем право власності на будівлю музейно-культурного комплексу, розташовану у м. Дніпропетровську, пл. Жовтнева, 15 (реєстраційний №4632951)

Підставою видачі вказаного свідоцтва і реєстрації права власності було рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №132 від 17.01.2008 року, яким було вирішено оформити право приватної власності з видачею свідоцтва акціонерному товариству «Університет військових мистецтв»на будівлю музейно-культурного комплексу літ. А-2 загальною площею 1509,7 кв.м., у тому числі приміщення банку –приміщення №1 поз. 1-46 загальною площею 592,7 кв.м. за адресою: площа Жовтнева, 15, а всі попередні правовстановлюючі документи були визнані такими, що втратили чинність.

Таким чином, згідно зазначених документів власником спірного майна станом на день розгляду справи у місцевому господарському суді, день прийняття оспорюваного судового рішення і день прийняття постанови апеляційним господарським судом є відповідач –акціонерне товариство «Університет військових мистецтв».

Не оспорюючи вказані вище правовстановлюючі документи, регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області просило суд визнати право державної власності на двоповерхову будівлю колишнього музею комсомольської слави ім. О.Матросова, розташовану у м. Дніпропетровську на площі Жовтнева, 15 літера А-2 загальною площею 1492,6 кв.м. Позивач вважав, що спірне нерухоме майно є державним майном на підставі ст. 1 Закону України „Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України”, пункту 3 Постанови Верховної Ради України від 20.12.1991 року про введення в дію Закону України „Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність”, постанови Верховної Ради УРСР „Про захист суверенних прав власності Української РСР”.

Місцевим господарським судом при розгляді справи було встановлено, що згідно рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 28.01.1965р. №36 виконком вирішив збудувати в 1965 році за рахунок кредитів держбанку два кафе, одне із яких розташоване в Жовтневому районі, виділити на площі Жовтневій біля входу з Жовтневого провулку майданчик під будівництво кафе „Юність” по індивідуальному проекту, розробленому на основі типового проекту 2Р-07-13.

Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 23.01.1968р. №42 з метою посилення політмасової роботи з молоддю Дніпропетровської області та увіковічення героїчного минулого комсомолу Дніпропетровщини вирішено передати об’єкт, що будується на Жовтневій площі, під Музей комсомольської слави, просити виконком Дніпропетровської обласної ради депутатів трудящих виділити необхідні асигнування та ліміти для проектування та закінчення будівництва.

Згідно рішення виконкому Дніпропетровської обласної ради депутатів трудящих від 11.12.1969р. №945/1 виконкомом затверджений одностадійний проект та зведений кошторисно-фінансовий розрахунок на будівництво будинку Музею комсомольської слави в м. Дніпропетровську в сумі 358,70 тис. крб., в тому числі поворотних сум –0, 72 тис. крб.

Музей комсомольської слави по площі Жовтневій в м. Дніпропетровську прийнятий в експлуатацію на підставі Акту Державної прийомки будівлі (споруди), затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 30.06.1972р. №431 параграф 13. В названому Акті зазначено, що забудовником Музею комсомольської слави є УКБ Дніпропетровського міськвиконкому, організацією, на яку покладена експлуатація будівлі, –Обком ЛКСМУ.

Згідно рішення секретаріату ЦК ЛКСМУ від 01.02.1973р. (протокол № 49) надано дозвіл Дніпропетровському обкому ЛКСМУ взяти на баланс Музей комсомольської слави по фактичній вартості, а відповідно до рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 24.08.1977р. №502 Дніпропетровському обласному комітету ЛКСМУ було дозволено добудову обласного музею комсомольської слави ім. О. Матросова, розташованого за адресою: площа Жовтнева, 15.

При розгляді справи місцевим господарським судом з посиланням на статут Всесоюзної Ленінської Комуністичної Спілки Молоді (ВЛКСМ) і Конституцію СРСР (з урахуванням змін до Конституції СРСР, внесеними Законом СРСР від 14.03.1990 року №1360-1) зроблений висновок, що станом на 05.10.1990 року власником спірної будівлі був Дніпропетровський обком ЛКСМУ. Дійсно, згідно Статуту ВЛКСМ є добровільною, самостійною громадсько-політичною організацією радянської молоді, що будується на федеративних принципах. ВЛКСМ –федерація комуністичних спілок молоді, що об’єднують молодих людей комуністичного та соціалістичного вибору. Суб’єктами федерації є, в тому числі, комуністичні спілки молоді союзних республік. Первинні, районні, міські, окружні, обласні, краєві, республіканські комсомольські організації, суб’єкти федерації, ВЛКСМ в особі своїх виборних органів є власниками щодо тієї частини власності ВЛКСМ, яка формується на їх рівні, та є юридичними особами. Суб’єкти федерації можуть мати свої програми та статути або нормативні документи, що не суперечать програмним документам та статуту ВЛКСМ.

Ленінська Комуністична Спілка Молоді України (Молодь за демократичний соціалізм) (ЛКСМУ (МДС)) –добровільна, самостійна, самоврядна громадсько-політична організація молоді, що входить до ВЛКСМ на правах суб’єкта федерації, що закріплено в статуті ЛКСМУ (МДС). Пункт 23 розділу IX статуту ЛКСМУ (МДС) визначає, що первинні, районні, міські, обласні, республіканська організації ЛКСМУ (МДС) в особі своїх постійно діючих виборних органів здійснюють повноваження власника щодо власності, як сформована на їхньому рівні. Об’єктами права власності є грошові кошти, приміщення, споруди, обладнання, підприємства, інше майно, необхідне для здійснення програмних завдань та статутних вимог.

У той же час ні Конституція (Основний Закон) СРСР, ні Конституція (Основний Закон) Української РСР не ототожнювали соціалістичну власність лише з державною (загальнонародною), власність громадських організацій не визначали державною (загальнонародною) власністю, а тому ВЛКСМ, ЛКСМУ, їх територіальні організації в особі постійно діючих виборних органів, як на підставі статутних положень, так і Законів мали статус самостійного, відособленого від держави суб’єкта права власності щодо майна, яке їм належало.

За таких обставин висновок місцевого господарського суду, що музей комсомольської слави по площі Жовтневій в м. Дніпропетровську перебував у власності Дніпропетровського обласного комітету ЛКСМУ, як об’єкт права власності сформований на рівні Дніпропетровської обласної організації ЛКСМУ, а Дніпропетровський обласний комітет ЛКСМУ, як постійно діючий виборний орган, мав право здійснювати повноваження власника щодо названого об’єкту, є обґрунтованим та відповідає чинному на той момент законодавству Союзу РСР і Української РСР.

Постановою бюро Дніпропетровського обкому ЛКСМУ від 23.03.1990 року (пр. № 5, п.12) „Про створення спільно з Комітетом з фізичної культури та спорту Дніпропетровського облвиконкому, Дніпропетровською обласною радою ВДФСО профспілок державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” прийняті рішення:

·          про затвердження договору про створення та діяльність державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”,

·          про перетворення підприємства комсомолу Творче об’єднання „Університет УШУ”, створеного рішенням бюро обкому ЛКСМУ від 27.01.1989р., в державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв”, яке є правонаступником по всім договорам та зобов’язанням Творчого об’єднання „Університет УШУ”,

·          про затвердження статуту державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” та наділення об’єднання додатково статутним фондом в розмірі 500 руб.,

·          про включення до складу державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” виробничого центру гідротехнічних робіт „Гідронт”, створеного рішенням бюро обкому ЛКСМУ від 14.02.1990 року.

23.08.1990 року рішенням виконкому Дніпропетровської обласної ради народних депутатів №319/2 був зареєстрований статут державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, затверджений головою Комітету з фізичної культури та спорту Дніпропетровського облвиконкому, секретарем Дніпропетровського обкому ЛКСМУ, головою Дніпропетровської обласної ради ВДФСО профспілок. Згідно статуту державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” створюється у відповідності до постанови Ради Міністрів СРСР від 04.08.1988р. №956 „Про сприяння в господарській діяльності ВЛКСМ”, договору від 22.03.1990р. „Про створення та діяльність державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, його засновниками є: Комітет з фізичної культури та спорту Дніпропетровського облвиконкому, Дніпропетровський обком ЛКСМУ, Дніпропетровська обласна рада ВДФСО профспілок. 12.05.1991р. рішенням виконкому Дніпропетровської обласної ради народних депутатів №166 були зареєстровані доповнення до статуту державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, згідно яких склад засновників об’єднання доповнено Комітетом у справах молоді Дніпропетровського облвиконкому.

Згідно ст.3 Статуту державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” майно об’єднання (основні фонди, оборотні засоби, фінансові ресурси та матеріальні цінності) на момент його заснування є відособленою частиною власності ВЛКСМ, входить складовою частиною в баланс Дніпропетровського обкому ЛКМСУ. Господарська діяльність об’єднання в цьому випадку будується відповідно до постанови ЦК КРПС та Ради Міністрів СРСР №721 від 06.06.1988р. „Про розширення зовнішньоекономічної діяльності ВЛКСМ”, постанови Ради Міністрів СРСР №956 від 04.08.1988р. „Про сприяння в господарській діяльності ВЛКСМ”.

Статтею 5 статуту було встановлено, що об’єднання створюється на принципах збереження власності на майно учасників. Учасники можуть передати об’єднанню частину свого майна, необхідну для здійснення його координаційної діяльності. Як правильно зазначив суд створення Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” не спричинило перехід права власності Дніпропетровського обкому ЛКМСУ на спірне нерухоме майно –Музей комсомольської слави до створеного об’єднання, оскільки Дніпропетровський обком ЛКМСУ спірне нерухоме майно у власність (статутний фонд) Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” на час його заснування не передавав.

Право власності у державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” на спірне майно виникло із договору „Про організацію соціально-культурної та виробничої діяльності на базі музейно-культурного комплексу ім. О.Матросова”, укладеного між Дніпропетровським обкомом ЛКСМУ (МДС) та державно-громадським об’єднання „Університет військових мистецтв” 05.10.1990 року. За умовами цього договору Дніпропетровський обком ЛКСМУ (МДС) передає безоплатно в строк до 20.10.1990 року з балансу, а державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” приймає на баланс в володіння, користування та розпорядження у власність будівлю, споруди, обладнання, засоби зв’язку та інвентар, територію та штати музейно-культурного комплексу ім. О. Матросова. Названий договір затверджено на засіданні бюро ОК ЛКСМУ 09.10.1990 року, протокол №Б-12/2. Пленумом Дніпропетровського обласного комітету ЛКСМУ від 19-20.12.1990р. затверджена постанова бюро обкому ЛКСМУ (МДС) від 09.10.1990р., що підтверджується випискою із протоколу пленуму -VII від 19-20.12.1990р.

20.10.1990 року сторонами договору складено акт приймання-передачі будівлі Музею комсомольської слави ім. О. Матросова, в якому зазначено, що Дніпропетровський обком ЛКСМУ (МДС) передає безоплатно з балансу, а Державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” приймає на баланс двоповерхову будівлю Музею комсомольської слави ім. О. Матросова, що розташована на площі Жовтневій, 15, площею 1043, 7 кв.м.

Згідно ст.4 ЦК УРСР, що діяв на час укладення договору від 05.10.1990 року, цивільні права та обов’язки виникають, зокрема, із угод, передбачених законом, а також із угод, хоч і не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Згідно ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Укладення договору від 05.10.1990 року та його умови, зокрема, щодо передачі майна у власність, не суперечили діючому на той час цивільному законодавству. Зазначений договір не розірваний і недійсним у встановленому законом порядку не визнавався.

Згідно реєстраційного посвідчення на об’єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданого Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації в квітні 1998 року, Музейно-культурний комплекс ім. О.Матросова (літ. А-2), як об’єкт права колективної власності, на підставі договору від 05.10.1990 року, акту приймання-передачі від 20.10.1990 року, статуту державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” зареєстрований за державно-громадським об’єднанням „Університет військових мистецтв”.

За таких обставин державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” отримало право власності на спірне майно саме на підставі договору від 05.10.1990 року.

15.03.1994р. Дніпровська спілка молоді, Комітет з фізичної культури і спорту Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Комітет у справах молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровська обласна рада спортивного товариства профспілок „Україна” уклали договір про реорганізацію державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”. Зазначеним договором сторони передбачили, що Комітет з фізичної культури і спорту Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Комітет у справах молоді Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровська обласна рада спортивного товариства профспілок „Україна” виходять зі складу засновників Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”, матеріальних та інших претензій до державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” не мають.

26.05.1994 року Дніпровська спілка молоді, іноземне підприємство - Нідерландська фірма „Алеана Інтернешнл”, комерційний банк „Геобанк” та державно-громадське об’єднання „Університет військових мистецтв” склали протокол про наміри по реорганізації державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в спільне підприємство „Університет військових мистецтв”. Згідно протоколу сторони за взаємною згодою та в межах компетенції кожної, спираючись на Закон України „Про підприємства в Україні”, приймають до 15.06.1994 року організаційно-правові та майнові рішення по реорганізації державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в спільне підприємство „Університет військових мистецтв”, засноване на базі об’єднання майна та грошових коштів сторін з статутним фондом в розмірі 230,8 млн. крб. або 18303 долари США за курсом НБУ на 01.04.1994р.

02.06.1994 року на засіданні обласного координаційного комітету Дніпровської спілки молоді (протокол № КК-7) затверджений протокол про наміри по реорганізації державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, прийнято рішення про реорганізацію шляхом перетворення державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в акціонерне товариство „Університет військових мистецтв”, затверджений установчий договір про створення акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”. У цей же день за участю Дніпровської спілки молоді, фірми „Алеана Інтернешнл”, комерційного банку „Геобанк” відбулися установчі збори акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”, на яких прийнято рішення про створення акціонерного товариства, затверджений статут акціонерного товариства, обрані органи управління акціонерним товариством, затверджений протокол від 26.05.1994р. „Про наміри по реорганізації Державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв” в спільне підприємство „Університет військових мистецтв”.

07.06.1994 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів перереєстрований статут акціонерного товариства „Університет військових мистецтв”, затверджений рішенням зборів засновників (протокол №1 від 02.06.1994 року), невід’ємною частиною якого є установчий договір. Статут і установчий договір акціонерного товариства „Університет військових мистецтв” містять положення про те, що акціонерне товариство є правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов’язків державно-громадського об’єднання „Університет військових мистецтв”.

Таким чином, відповідач набув право власності на спірне майно відповідно до вимог чинного законодавства України. А заперечення позивача, що Дніпровська спілка молоді не є правонаступником власності Дніпропетровської обласної організації ЛКСМУ спростовується рішенням обласної конференції Дніпровської спілки молоді від 25.11.1992 року, яким внесені зміни до статуту Дніпровської спілки молоді шляхом викладення статуту в новій редакції, який зареєстрований розпорядженням представника Президента України від 19.04.1993р. №150/1 і відповідно до пункту 1 розділу 5 якого Дніпровська спілка молоді є правонаступником власності Дніпропетровської обласної організації ЛКСМУ (МДС).

За таких обставин місцевий господарський суд обґрунтовано із посиланням на норми законодавства України було відмовлено у позовних вимогах. Доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи позовної заяви, а посилання скаржника на Закон України „Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України”, Постанову Верховної Ради України від 20.12.1991р. про введення в дію Закону України „Про обернення майна Компартії України та КПРС на державну власність”, постанову Верховної Ради УРСР „Про захист суверенних прав власності Української РСР” не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки зазначені нормативні акти прийняті пізніше, ніж дата виникнення у відповідача права власності на спірне майно і не мають зворотної сили.

При розгляді справи Дніпропетровський апеляційний господарський суд також враховує, право власності відповідача на спірне майно, підтверджене також рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі №12/108, яке набрало законної сили (постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.07.2007 року).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2008 року у справі №ПР7/64-08 залишити без зміни.

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: Л.О.Лотоцька

Р.М. Бахмат

З оригіналом згідно.

Помічник судді М.В.Юрченко

09.12.2008р.