ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.08 р.                     Справа № 34/259пн

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий Кододова О.В., судді : Бойко І.А., Мартюхіна Н.О.

При секретарі судового засідання Котельніковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Державного регіонального геологічного підприємства “Донецькгеологія” м. Артемівськ

до відповідача 1. – Східної регіональної митниці Державної митної служби України, м. Донецьк

до відповідача 2. – Товариства з обмеженою відповідальності “Госхімпродукт” м. Луганськ

третя особа - Міністерство охорони навколишнього природного середовища України .

про визнання права власності.

За участю прокурора – не з’явився

представники сторін:

від позивача – Жиколяк М.В. (генеральний директор)

від відповідача 1. – Пермінов О.О. (за довіреністю)

від відповідача 2. – не з’явився

від третьої особи – не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Державним регіональним геологічним підприємством “Донецькгеологія” м. Артемівськ до Східної регіональної митниці Державної митної служби України, м.Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальності “Госхімпродукт” м.Луганськ про визнання права власності на самохідну бурову установку УРБ 2А/2 без причепа вартістю 380000грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12 грудня 2007року до участі у справі у якості третьої особи залучено Міністерство охорони навколишнього природного середовища України.

Прокуратура Донецької області повідомленням від 30 листопада 2007року (вхід. №02-41/44401) повідомив суд про вступ прокурора до участі у справі у зв’язку з необхідністю захисту інтересів держави в особі Державного регіонального підприємства “Донецькгеологія”.

Додатковою заявою від 17 грудня 2007року позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати право власності на самохідну бурову установку УРБ 2А/2 без причепа вартістю 380000грн. за Міністерством охорони навколишнього середовища України, право оперативного управління за ДРГП “Донецькгеологія”.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ним на державні кошти була придбана бурова установка, кошти у повному обсязі були сплачені відповідачу 2., бурова установка знаходиться на території позивача під надійним контролем, але він не може користуватися придбаним товаром, зареєструвати її у органах МРЄВ ДАІ через те, що установка була ввезена до України із-за кордону відповідачем 2. без оформлення всіх необхідних митних процедур, приймально-здавальні документи відповідачем 2. належним чином не оформлені, бурова установка була привезена і залишена на території позивача без якого-небудь оформлення документів.

Відповідач 2. у заяві від 02 листопада 2007року (вхід. №02-41/41066) просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, у зв’язку з тим, що відповідно до статей 257 ч.1 та 267 ч.3,4 ЦК України термін подачі такого роду позовної заяви закінчився у 2006році. Відповідач 2. у відзиві на позовну заяву від 02 листопада 2007року (вхід. №02-41/41065) просить суд припинити провадження у справі, у зв’язку з тим, що вже є рішення Господарського суду Луганської області, який вирішив господарську справу між ТОВ “Госхімпродукт” та ДРГП “Донецькгеологія”, про той же предмет і по тих же підстав.

Відповідач 2. у відзиві також зазначає, що ним в строк була доставлена бурова установка на митний пост м. Артемівськ Донецької області, позивач викрав бурову установку без митного оформлення і акту прийому-передачі з митного поста, і незаконно став експлуатувати її в своїх особистих цілях одержуючи від цього неврахований прибуток.

Відповідач 1. у відзиві на позовну заяву від 05 листопада 2007року (вхід. №02-41/41089) проти позову заперечує за тих підстав, що він не оспорює право власності на бурову установку, а лише вимагає від позивача виконання договірних зобов’язань за договором відповідального зберігання №8-к/2004.

Також у відзиві відповідач 1. зазначає, що бурова установка УРБ-2А2 на шасі 13112Р не був належним чином оформлений у митному відношенні, не сплачені всі передбачені законодавством України митні платежі, тобто позивач не навів жодних прав на товар, а тому не можливо стверджувати, що вказаний вантаж належить на праві власності позивачу.

Третя особа – Міністерство охорони навколишнього природного середовища України у письмових поясненнях (вхід. №02-41/3829) від 07.02.2008року) повністю підтримує позовні вимоги позивача та зазначає, що митне оформлення повинен здійснювати декларант а саме ТОВ “Госхімпродукт”.

При розгляді справи здійснювалася фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив :

Відповідно до наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 10 липня 2003року №149-ДС створено тендерні комітети для здійснення процедур закупівель товарів за державні кошти згідно з вимогами Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”.

Як вбачається з листа Державної геологічної служби від 10 липня 2003року №30/6/2-267 (арк. справи 9) Державна геологічна служба Мінекоресурсів України делегує повноваження Донецькому державному регіональному геологічному підприємству “Донецькгеологія” на проведення тендера по відкритим торгам для закупівлі підприємством виробничого та лабораторного обладнання за бюджетні кошти на загальну суму 380000грн. , згідно капітальних трансфертів на 2003рік та об’єктного плану геологорозвідувальних робіт: самохідна бурова установка типу УРБ2А-2, та інш.

Відповідно до відкритих торгів, які відбулися 05 грудня 2003року, переможцем тендеру було оголошено ТОВ “Госхімпродукт”.

23 грудня 2003року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Госхімпродукт” (продавець) та Донецьким регіональним геологічним підприємством “Донецькгеологія” (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, згідно тендеру від 05 грудня 2003року. За умовами укладеного договору продавець зобов’язується поставити покупцю товар, який визначений специфікацією №1 тобто бурову установку УРБ2А/2 без причепу, а покупець прийняти цей товар та оплатити його. Сума договору складає 380000грн.

Платіжним дорученням №1118 від 24 грудня 2003року (арк. справи 11) позивач сплатив вартість бурової установки відповідно до договору від 23 грудня 2003року у розмірі 380000грн.

Як вбачається з вантажно митної декларації (арк. справи 30) відправником бурової установки УРБ-2А2 є ЗАТ “Машинобудівельний завод імені В.В. Воровського”, одержувачем Донецьке державне регіональне геологічне підприємство “Донецькгеологія”.

10 червня 2004року між Донбаською регіональною митницею (поклажоставець) та ДРГП “Донецькгеологія” (зберігач) укладено договір відповідального зберігання №8-к/2004, предметом укладеного договору є надання послуг по відповідальному зберіганню. Поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання майно, згідно актів прийому-передачі, які є невід’ємною частиною договору, та 10 червня 2004року сторонами було підписано акт приймання-передачі товарів (предметів) на відповідальне зберігання.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду Луганської області про зобов’язання ТОВ “Госхімпродукт” виконати прийняті на підставі п.1.2 договору купівлі-продажу від 23.12.2003року згідно тендеру від 05.12.2003року зобов’язання у вигляді поставки товару (нової бурової установки УРБ2А-2) вартістю 380000грн. та стягнення з відповідача на користь позивача 45600грн. штрафних санкцій за прострочку поставки товару, стягнення пені у розмірі 102980грн.

Водночас відповідачем було подано зустрічний позов про визнання поставки товару на адресу позивача та визнання бурової установки його власністю.

Господарський суд Луганської області рішенням від 12 листопада 2004року позовні вимоги первісного позову задовольнив частково, зобов’язано ТОВ “Госхімпродукт” передати Донецькому ДРГП “Донецькгеологія” бурову установку УРБ2А/2 без причепу вартістю 380000грн., стягнути з ТОВ “Госхімпродукт” на користь Донецького ДРГП “Донецькгеологія” 39132,40грн. пені, 1674,17грн. державного мита, 116,21 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні вимоги відповідача до позивача за зустрічним позовом про визнання поставки товару відмовлено, у задоволенні вимоги відповідача до позивача за зустрічним позовом про визнання бурової установки власністю позивача за основним позовом провадження у справі припинено.

Господарським судом Луганської області 29 листопада 2004року видані відповідні накази на виконання рішення від 12 листопада 2004року по справі №16/247.

Рішенням господарського суду Донецької області по справі №1/69пд від 16 травня 2005року відмовлено в задоволенні позову Донецького ДРГП “Донецькгеологія” про визнання неукладеним договору відповідального зберігання №8-К/2004 від 10.06.2004року.

Також рішенням суду від 12 травня 2005року встановлено, що 10.06.2004року Донбаська регіональна митниця та Донецьке державне регіональне геологічне підприємство “Донецькгеологія” підписали договір відповідального зберігання №8-К/2004р., предметом якого є надання послуг по відповідальному зберіганню. 10.06.2004року сторони підписали акт приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.07.2005року рішення господарського суду Донецької області від 16.05.2005року у справі №1/69пд залишено без змін.

23 травня 2007року Східна регіональна митниця направила лист позивачу (арк. справи 18) у якому повідомив, що зберігач вантажу, а саме ДРГП “Донецькгеологія” в разі відсутності договірних відносин, в частині пролонгації договору №8-к/2004 від 10.06.2004року, зобов’язаний повернути поклажодавцю – Східній регіональній митниці “бурову установку УРБ 2А2 без причепу”, що була розміщена на відповідальне зберігання в незмінному стані

Відповідно до ст.4 Закону України “Про власність” (який діяв у період спірних правовідносин) власник на свій розсуд користується, розпоряджається та володіє належним йому майном та може вчиняти відносно цього майна будь-які дії.

За приписами ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до п. 5.1 Договору купівлі – продажу, згідно тендеру від 05.12.2003р. приймання товару по кількості і якості провадиться відповідно до інструкції про порядок приймання по кількості від 15.06.65 №П-6 та Інструкції про порядок приймання по якості від 25.04.66 №П – 7, у присутності представників обох сторін, зі складанням акту приймання-передачі.

Відповідно до п.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2 цієї ж статті передбачено, що передачею майна вважається вручення його набувальнику або перевізнику, організації зв'язку і т. п. для відправки, пересилки набувальнику майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

До передання майна прирівнюється акт приймання-передачі, що також передбачає договір купівлі-продажу згідно тендеру від 05.12.2003р. Надані позивачем документи не підтверджують факт того, що продавець по договору розпорядився майном, що належить йому саме шляхом його передачі у власність позивача.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно п.1 ст.147 Господарського кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

Крім того, як вже зазначалося у матеріалах справи наявне рішення господарського суду Луганської області від 12 листопада 2004року яким зобов’язано ТОВ “Госхімпродукт” передати Донецькому ДРГП “Донецькгеологія” бурову установку УРБ2А/2 без причепу вартістю 380000грн. Господарським судом Луганської області видано відповідні накази на виконання рішення від 12 листопада 2004року.

У матеріалах справи відсутні докази виконання наказу господарського суду Луганської області про зобов’язання ТОВ “Госхімпродукт” передати Донецькому ДРГП “Донецькгеологія” бурову установку УРБ2А/2 без причепу вартістю 380000грн. тобто докази того, що відповідачем передано бурову установку.

Таким чином позивачем не доведено той факт, що відповідачем було передано спірне майно, та позивач набув право власності на бурову установку УРБ2А/2 без причепу вартістю 380000грн.

У відповідності до п. 2 ст.20 Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Судом не приймається до уваги посилання позивача на взаємовідносини з відповідачем 1.- Східною регіональною митницею Державної митної служби України, щодо митного оформлення спірного майна за тих підстав, що предметом даного спору є визнання права власності, яке відповідач 1. не оспорює.

Матеріалами справи доведено, позивачем підтверджується, що рішення господарського суду Луганської області щодо передання ТОВ “Госхімпродукт” позивачу бурової установки, по теперішній час не виконане, акт приймання-передачі між сторонами не підписаний. Тобто у суду відсутня підстава для визначення моменту передачі майна і моменту набуття позивачем права власності на спірне майно.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання права власності на самохідну бурову установку УРБ 2А/2 без причепа вартістю 380000грн.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі ст.ст.328,329,334 ЦК України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

У позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Кододова О.В.