ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08"
січня 2008 р.
Справа № 38/364-07

вх. № 11735/6-38

Суддя господарського суду Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Мельнік Р.В.

за участю представників сторін:

позивача - Бабич В.В. дов від 03.12.2007 року., відповідача -
ОСОБА_2 дов ВКВ 206318 від 14.11.2007 року.

розглянувши справу за позовом Харківська загальноосвітня школа
соціальної реабілітації, м. Харків

до  ФОП ОСОБА_1 м. Харків

про стягнення 10200,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні оголошувались перерви до 9:30 20.12.2007 р.
та до 10.00 08.01.2008 р.

Позивач - Харківська загальноосвітня школа соціальної реабілітації
І-ІІ ступенів Міністерства освіти і науки України, м. Харків в позовній заяві
просить суд стягнути на її користь з відповідача - фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 м. Харків -10200 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, яка
полягає в приниженні ділової репутації юридичної особи позивача. В
обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що
відповідачем було протиправно розповсюджено недостовірну інформацію про
відсутність в мережі Інтернет річного плану державних закупівель позивачем
товарів у 2007 р., що зумовило зупинення процедури торгів, відмову контрагентів
позивача від укладення договорів на продаж товарів, та, відповідно, завдало
моральної шкоди відповідачу. Також зазначає, що протиправні дії відповідача
зумовили недостатнє харчування учнів школи та відмову ряду контрагентів від
укладення договорів з позивачем.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги
підтримують в повному обсязі. Щодо матеріального права на позов посилаються на
ст. ст. 44, 47, 49 Закону України «Про інформацію». При визначенні суми позову
позивач виходив з мінімальної ставки державного мита (протокол с. з. від
04.12.2007 р.).

Представник відповідача проти позову заперечує. Зазначає, що
відповідач дійсно звернулась зі скаргою до комісії з питань державних
закупівель через те, що не знайшла у мережі Інтернет річного плату державних
закупівель відповідачем товарів на 2007 р..

Дослідивши подані сторонами докази, що мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, суд
встановив наступне:

Відповідач звернулась до Спеціальної контрольної комісії з питань
державних закупівель при Рахунковій палаті України скаргу № 100 від 07 лютого
2007 р., в якій зазначила про відсутність у мережі Інтернет річного плану
державних закупівель на 2007 р. Харківської загальноосвітньої школи соціальної
реабілітації І-ІІ ступенів.

Листом вих. № 2209-СКК/п від 19.02.2007 р. Спеціальна контрольна
комісія з питань державних закупівель при Рахунковій палаті України повідомила
позивача про призупинення відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про
закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» процедури закупівлі до
19.03.2007 р. в зв'язку зі скаргою ФО-П ОСОБА_1 №100 від 07.02.2007 р..

Річний план державних закупівель Харківської загальноосвітньої
школи соціальної реабілітації І-ІІ ступенів Міністерства освіти і науки України
було розміщено в мережі Інтернет 01.02.2007 р., що вбачається з копії
повідомлення про присвоєння коду НОМЕР_1щодо розміщення річного плану державних
закупівель товарів, робіт і послуг в інформаційній мережі Інтернет на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1,
та копії рішення Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель
при Рахунковій палаті України № 55/291-СКК-204 р. від 06.03.2007 р., яким
вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо закупівлі товарів Харківської
загальноосвітньої школи соціальної реабілітації І-ІІ ступенів було залишено без
задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і
послуг за державні кошти» будь-який учасник або інша особа (скаржник), який
вважає, що замовником було порушено процедури закупівлі, встановлені цим
Законом, має право на оскарження дій замовника згідно з положеннями цього
розділу. А згідно ч. 3 ст. 37 вказаного закону, надходження скарги замовнику
відповідно до частини першої цієї статті зупиняє процедуру закупівлі на строк,
що не може перевищувати 15 робочих днів. Уповноважений орган зупиняє процедуру
закупівлі на строк, що не може перевищувати 20 робочих днів (обидві норми в
редакції закону, що діяла на час подання скарги відповідачем до 17.03.2007 р.)

Таким чином, будь-яка особа, що не погоджувалась з процедурою
закупівель була вправі звернутись зі скаргою до Спеціальної контрольної комісії
з питань державних закупівель і таким правом скористалась відповідач.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальною нормою, що регулює відносини з питань відшкодування
моральної шкоди в сфері інформаційних відносин є ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про інформацію», згідно якої у випадках, коли правопорушенням, вчиненим
суб'єктом інформаційної діяльності, завдано матеріальної чи моральної шкоди
фізичним або юридичним особам, винні особи відшкодовують її добровільно або на
підставі рішення суду.

Хоча надані відповідачем до Спеціальної контрольної комісії з
питань державних закупівель при Рахунковій палаті України відомості про
відсутність у мережі Інтернет річного плану державних закупівель позивача на
2007 р. не відповідають дійсності, розповсюдження такої інформації відповідачем
у вищевказаний спосіб суд не вважає протиправним через те, що вказані відомості
означають те, що відповідач не знайшов відповідної інформації у мережі
Інтернет, а не через її (річний план) об'єктивну відсутність у мережі Інтернет.

Відмова ряду контрагентів від укладення договорів з позивачем
через відсутність коштів на закупівлю товарів та недостатнє харчування учнів не
є порушенням немайнової сфери відповідача у вигляді зменшення чи втрати його
ділової репутації в будь-чиїх очах і в прямому причинному зв'язку з діями
позивача не перебувають.

За таких обставин суд доходить висновку про необґрунтованість
позовних вимог.

Судові витрати у справі підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                            Жельне
С.Ч.