ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 р.

№ 9/248/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя

Першиков Є.В.

судді

Данилова Т.Б.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліон"

на

постанову від 01.11.2007 Запорізького апеляційного господарського суду

у справі

№ 9/248/06 господарського суду Запорізької області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Короп"

до

ТОВ "Кліон"

про

Стягнення суми

За участю представників сторін:

від позивача –Предко Ю.В., за довіреністю;

від відповідача – Сердюк К.В., за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Короп" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліон" про стягнення 107860 грн. основного боргу та штрафних санкцій, у зв’язку з невиконанням відповідачем зобов’язань за договором поставки.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.11.2006 р. у задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Запорізької області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Короп" звернулось до Запорізького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 30.11.2006 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнитит в повному обсязі.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 01.11.2007 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Короп” задоволено частково. Позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Кліон” м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Короп" м. Київ 107860 грн. основного боргу, 257грн. 09 коп. 3 % річних, 1621 грн. 75 коп. державного мита, 111грн. 56 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 3500 грн. за проведення судово-економічної експертизи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліон" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 01.11.2007 р. з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матерілів справи, 10.01.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Короп" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліон" (Покупець) було укладено договір поставки № 0-115/01-06.

Відповідно до пункту 1.2 договору, предметом поставки є риба, рибна продукція, морепродукти та інші продовольчі товари.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що поставка товарів здійснюється окремими партіями, згідно замовлень-специфікацій          (додаток №1).

Згідно п.1.4 договору кількість, асортимент, ціна, умови та строк оплати по кожній конкретній партії товару зазначається у замовленні-специфікації, що є невід’ємною частиною договору, а також в товарній накладній.

На виконання умов договору ТОВ "Короп" поставило відповідачу – ТОВ "Кліон" рибну продукцію на суму 641176 грн. Проте, грошові кошти у сумі 107 860 грн. сплачені не були, оскільки відповідач не визнає отримання товару, (оселедець та філе оселедця) за товарною накладною № 434 від 27.02.2006 р.

В підтвердження факту поставки продукції позивач надав такі документи: картка руху №36 за 2 квартал 2006р., накладна №434 від 20.02.2006р., замовлення-специфікація від 27.02.2006р. та акт звірки від 10.11.2006р.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, судом апеляційної інстанції, з метою дослідження документів бухгалтерського обліку та роз’яснення питань, які виникли перед судом, (чи отримувало ТОВ "Кліон" м. Запоріжжя товар за накладною № 434 від 27.02.2006р. у ТОВ "Короп" м. Київ? Яка загальна заборгованість ТОВ "Кліон" перед ТОВ "Короп" за поставлені товари за договором № 0-115/01-06 від 10.01.2006р.?) була призначена бухгалтерська експертиза.

З матеріалів справи вбачається, що судовим експертом при дослідженні наданих документів ТОВ "Кліон" щодо отримання товару встановлено порушення обліку одержання та використання ТОВ "Кліон" бланків суворої звітності відповідно до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Мінфіну України від 16.05.96 р. №99.

Окрім того, експертом встановлено, що по даним бухгалтерського обліку ТОВ "Кліон" вартість приходу товару за накладною № 434 від 27.02.2006 р. від ТОВ “Короп” була анульована. Анульоване підтверджується за рахунок завищення ціни отримання товару (оселедця, філе оселедця) від постачальників за період з 01.02.2006 р., за рахунок порівняння обліку руху товарно - матеріальних цінностей по Д-т рахунку № 281 “Товари на складі”.

Відповідно до п. 4.3 договору, оплата за товар здійснюється за домовленістю сторін, тобто попередньої оплати, по факту або з відстрочкою платежу. Конкретні умови оплати по кожній партії товарів зазначаються у відповідній замовленні –специфікації. Замовлення специфікація №2 від 13.02.2006 р. не містить чіткого строку сплати товару. Тобто, конкретно строк сплати товару за накладною № 434 сторонами не узгоджений.

Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено що, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь –який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що претензія позивача від 07.06.2006 р. за № 176 ( згідно повідомленню пошти вручена відповідачу 13.06.2006р., лист справи 20) залишена відповідачем без задоволення, строк сплати товару 21.06.2006 р. відповідачем порушено.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції в тому, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 107 860 грн. є законними та обґрунтованими.

Згідно положень ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду в тому, що вимоги позивача про стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню за період з 21.06.2006 р. по 19.07.2006 р.(дата кінцевого розрахунку зазначена позивачем в розрахунку позову), що складає 257 грн. 09 коп.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліон" залишити без задаволення.

Постанову від 01.11.2007 р. Запорізького апеляційного господарського суду у справі № 9/248/06 господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Головуючий суддя Є. Першиков

Судді Т. Данилова

І. Ходаківська