СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 лютого 2008 року

Справа № 2-24/14804-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

представник позивача - Дерев'янко Олександр Михайлович, довіреність № б/н від 25.12.07 - Красноперекопське відкрите акціонерне товариство "Бром";

представник відповідача - Заболотний Захар Володимирович, довіреність № 6200/10/10-0 від 08.10.07 - Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 10.12.2007 у справі № 2-24/14804-2007А

за позовом           Красноперекопського відкритого акціонерного товариства "Бром" (вул. Північна, 1, Красноперекопськ, 96000)

до           Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Північна, 2, Красноперекопськ,96000)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № 0 від 08.10.2007р., яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 58835грн.за липень 2007року.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) позов задоволено.

Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим № 0 від 08.10.2007.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Красноперекопського відкритого акціонерного товариства "Бром" 3,40грн. судових витрат.

Не погодившись з вказаною постановою суду, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить постанову господарського суду скасувати.

Заявник апеляційної скарги посилається на те, що постанову господарського суду прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи, а також при порушенні норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи повторно в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Красноперекопське відкрите акціонерне товариство "Бром" зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа виконкомом Красноперекопської міської ради та взято на податковий облік в Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим.

03.10.2007, Красноперекопською об'єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим була проведена виїзна позапланова перевірка питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Красноперекопським відкритим акціонерним товариством "Бром" за липень 2007 року, про що складений акт № 72523-40444552140 (а 12-47).

На підставі акту перевірки, відповідачем податковим повідомленням рішенням № /0 від 08.10.2007 Красноперекопському відкритому акціонерному товариству "Бром" визначена сума завищеного бюджетного відшкодування з ПДВ 58835грн.

Позивач не погодився з винесеним податковим повідомленням-рішенням та звернувся з позовом до суду про визнання його нечинним.

На думку судової колегії, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За результатами перевірки достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ за липень 2007 року встановлено, що позивач порушив п.п. «а»7.7.2. пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 16897-ВР від 03.04.1997 (із змінами та доповненнями), що виразилось у завищенні заявленої суми бюджетного відшкодування у сумі 58835грн.

Суть порушення зазначена в акті перевірки в розділі 3.3 та на думку відповідача, полягає в наступному:

- для підтвердження факту сплати податкового кредиту попереднього податкового періоду постачальникам товарів Позивачем надані платіжні доручення (арк.35 ч.4). За даними позивача обраховані ним і заявлені до бюджетного відшкодування 1259262грн. - це сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (тобто червня), фактично сплачена у попередньому податковому періоді (тобто червні) постачальникам таких товарів (послуг). За результатами перевірки ця сума становить 1200427,26 грн. Різниця склала 58834,74грн. Саме зазначена різниця 58834,74грн. і є спірною сумою.

В подальшому дана різниця деталізована на 3 суми: 2883,90грн.; 31674,20грн. та 24276,64грн.

За даними позивача, сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, сплачена одержувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) склала по декларації 1259262,0грн., за даними перевірки 1200427,26грн. Різниця склала 58834,74 грн.

У порушення п.п.7.7.2 абз."а" пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від року № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) позивач безпідставно включив до суми бюджетного відшкодування ПДВ в розмірі 58834,74 грн, в т.ч.:

- 2883,9грн. - ПДВ, сплачений постачальникам ПМК-39 та ТОВ «Промальп ЛТД»шляхом угод про взаємозалік відповідно № 696 від 30.06.2007 на суму 14103,45 грн., в т.ч. ПДВ 2350,58грн. та № б/н від 27.06.2007 на суму 3 199,99грн., в т.ч. ПДВ 533,32грн.

В порушення вимог розрахунку показника рядку 3 «Розрахунку суми бюджетного відшкодування»(додаток 3 до Декларації з ПДВ): у рядку 3 зазначається сума податкового кредиту попереднього періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) включено до суми бюджетного відшкодування за липень.

- 31674,2 грн. - ПДВ, сплачений в червні 2007 року постачальникам, поставки по яких не включено до складу податкового кредиту червня 2007 року, а включено до податкових кредитів з ПДВ попередніх періодів, у т.ч.:

-30977,65грн. - сплата ПДВ КП «Альянс»за виконані роботи пд № 882 від 13.06.2007;

- 488,75 грн. - сплата ПДВ ТОВ «Светотехника Херсон»за ПВС, п/д № 789 від 05.06.2007;

- 207,8грн.- сплата ГШ Ричко Ю.Ю. за вантажні перевезення, п/д 793 від 05.06.2007.

- 24276,64грн. - перевищення суми сплаченого ПДВ постачальникам в червні над сумою ПДВ, включеного до складу податкового кредиту за червень по даним постачальникам ДП «Кремнійполімер», ЗАТ «Київстар Дж Ес Ем», ВАТ «Крименерго», ПП «Лінія», ТОВ «Агенство ізоляції», ТОВ «Глобал», ВАТ «Рокитнівський склозавод», ТОВ «Дніпрохімальянс», ТОВ «Стандартспецемаль», ПП «АБ Плюс», ПП «Експохім», ПП Тендора А.М.

Відповідно до преамбули Закону України "Про податок на додану вартість", цей Закон визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Згідно п.п. 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 7.7.2 пункту 7.7. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б)          залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з даними податкової декларації по ПДВ та уточнюючого розрахунку позивача за липень 2007 року та додатку 3 до декларації "розрахунок суми бюджетного відшкодування" сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) склала 1259262,00 грн., а за даними перевірки 1200427,26грн., тобто відхилення склало у розмірі 58834,74 грн.

Посилання відповідача на необхідність визначення бюджетного відшкодування як суми податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченого отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), оскільки такий термін застосований в рядку 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування, який є додатком 3 до декларації з податку на додану вартість, форма якого затверджена пунктом1 наказу Державної податкової адміністрації України № 166 від 30.05.1997 в редакції наказу № 213 від 15.06.2005 не приймається судовою колегією до уваги в зв'язку з наступним.

Державна податкова адміністрація України пунктом 1 наказу № 213 затвердила форму декларації з податку на додану вартість, в додатку 3 до якого в рядку 3 застосувала термін "сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)". А пунктом 2 цього ж наказу № 213 затвердила Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, в якому відносно цих самих обставин застосувала термін "сума від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Тобто дві норми наказу Державної податкової адміністрації України, допускають неоднозначне (множинне) тлумачення прав платника податків (частина якого підлягає бюджетному відшкодуванню). Дані обставини врегульовані пунктом 4.4.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами", що зобов'язує у випадку, якщо норми законів допускають неоднозначне (множинне) тлумачення прав і обов'язків платників податків, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь платника податків ( тобто позивача ), так і контролюючого органа, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до декларації позивача по ПДВ за липень 2007 року в рядку 24 залишок від'ємного значення становить 3540151грн. (а.с.58) В акті перевірки відповідачем цей факт не спростовується.

Відповідно до реєстру по оплаті позивачем постачальникам товарів (послуг) у попередньому податковому періоді (червень 2007р.), наданий позивачем разом з декларацією за липень 2007 року, позивачем було сплачено постачальникам у червні 2007 року 1259262,44грн. Факт сплати підтверджується первісними документами, відображеними у даному реєстрі.

Вказане свідчить про те, що визначене відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" від'ємне значення становить 3540151грн. Сума податку, фактично сплачена у попередньому податковому періоді постачальникам товарів (послуг) становить 125262,44грн., що є, відповідно, частиною від'ємного значення і саме ця частина підлягає бюджетному відшкодуванню.

Відповідно до частини "г" пп. 4.4.2. пункту 4.4. статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковими роз'ясненнями вважаються будь-які відповіді контролюючого органа на запити зацікавлених осіб з питань оподатковування.

Частиною "г" пп. 4.4.2. пункту 4.4. статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що податкове роз'яснення, надане контролюючим органом вищого рівня, має пріоритет над податковими роз'ясненнями підлеглих йому контролюючих органів. Податкове роз'яснення центрального податкового органа має пріоритет над податковими роз'ясненнями, виданими іншими контролюючими органами.

Відповідно до частини "е" пп.4.4.2. пункту 4.4. статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платник податків має право безкоштовно одержати будь-яке податкове роз'яснення, у тому числі надане іншому платникові податків по питанню, що розглядається (з дотриманням правил комерційної або банківської таємниці), у строки, передбачені для надання відповіді на звернення громадян до органів державної влади, установлені законом.

Відповідач посилається на листи Державної податкової адміністрації України, однак вказані листи носять рекомендуючий характер, і не є обов'язковими для суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства Уукраїни, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач правомірність винесення спірного податкового повідомлення-рішення належним чином не довів.

Відносно суми 2883,9грн. необхідно відзначити, що не врахування відповідачем в якості даної частини оплати суми 2883,9грн. у зв'язку з проведенням оплати шляхом укладення угод про взаємозалік не приймається до уваги, так як п.п.7.7.2 а) Закону України "Про податок на додану вартість" умовою включення до бюджетного відшкодування передбачає фактичну сплату без деталізації механізмів такої сплати.

Приписи статті 203 пункту 3 Господарського кодексу України і статті 601 Цивільного кодексу України допускають припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги.

Таким чином, як то і передбачено умовою для отримання бюджетного відшкодування, позивач фактично сплатив постачальникам товарів (послуг) передбаченим законодавством засобом - шляхом укладання угод про взаємозалік. Факт існування угод про взаємозалік відповідач визнає, у зв'язку з чим їх сума підлягає включенню до бюджетного відшкодуванню в повному розмірі.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія вважає, що позивач правомірно включив в липні 2007 року до підлягаючої відшкодуванню суму податку, фактично сплачену у попередньому податковому періоді (червні 2007 року) постачальникам товарів (послуг) в розмірі 58834,74грн. Факт сплати підтверджується первісними документами та не заперечується відповідачем.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів судовій колегії наявність порушень позивачем вимог Закону № 168.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. із державного бюджету У країни в порядку частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

При таких обставинах, апеляційна інстанція вважає, що постанову господарського суду прийнято при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не існує.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.12.2007 у справі № 2-24/14804-2007А залишити без змін.

Апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді