СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

07.02.08
Справа№ 13/2А

Господарський суд Львівської області
у складі судді О.Запотічняк,   при
секретарі Р.Джус, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою:
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача:
ДПІ у Галицькому районі м.Львова, м.Львів

про
скасування податкового повідомлення-рішення від 19.09.07р. №/0

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність
у справі)

Від відповідача: Савченко П.В.
(довіреність у справі)

Представникам сторін роз'яснено  права та обов'язки згідно ст. ст.  27, 29, 49, 51 Кодексу Адміністративного
судочинства  України. Здійснювалась
технічна фіксація судового процесу.

Ухвалою суду від 17.01.08р.
відкрито провадження у справі за позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
м.Львів до відповідача: ДПІ у Галицькому районі м.Львова, м.Львів про
скасування податкового повідомлення-рішення №/0  від 19.09.07р.

У зв'язку з хворобою судді Станька
Л.Л., розпорядженням заступника голови суду від 30.01.08р., справу передано для
розгляду судді Запотічняк О.Д.

В судовому засіданні представником
позивача позовні вимоги підтримано, висловлено прохання про скасування
податкового повідомлення-рішення №/0
від 19.09.07р. з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема,
зазначено, що позивач правильно заповнив реквізити розрахункових документів,
однак, з незрозумілих причин, про необхідність сплачувати ПДВ не за місцем
реєстрації як платника ПДВ у ДПІ та вказаний ДПІ рахунок, а на інший рахунок,
позивача повідомлено вже після проведення сплати ПДВ. Висновки перевіряючих
щодо термінів та сум оплати позивачем ПДВ, ґрунтуються виключно на суб'єктивних
припущеннях перевіряючих і не лише не підтверджуються жодними доказами, а й
суперечать податковим деклараціям та платіжним дорученням, які були представлені
позивачем для перевірки. Вже після сплати позивачем ПДВ платіжним дорученням
№88 від 25.07.2005р., відповідач володів інформацією про перерахування
відповідної суми коштів на вказаний рахунок у Галицькому районі. Проте, лише
17.02.06р., позивачу зателефонували з ДПІ у Галицькому районі м. Львові і
повідомили, що ПДВ було перераховано не на той поточний рахунок
(№0004) і слід занести заяву до ДПІ про перерахування сплаченої у
Держбюджет суми на інший поточний рахунок (№0008). Отримавши таку
інформацію, позивач негайно (17.02.2006р.) наручно відніс до ДПІ заяву з
проханням перерахувати сплачені кошти на вказаний рахунок.

Представником відповідача позовні
вимоги заперечено з підстав, викладених у поясненні на позов, зокрема,
зазначено, що інформацію про реквізити відкритих рахунків для зарахування
платежів до бюджетів органи державної податкової служби одержують від органів
Державного казначейства України відповідно до Порядку взаємодії між органами
Державного казначейства України та органами державної податкової служби України
в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами, затвердженого
наказом Державного казначейства України, Державної податкової адміністрації
України від 25.04.2002 №74/194, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
20.05.2002 за №436/6724 (із змінами). Вказану інформацію про реквізити рахунків
органи державної податкової служби доводять до платників податків шляхом їх
розміщення на дошці податкових оголошень, установленій на доступному для огляду
місці біля входу до приміщення податкового органу, що і зроблено
податковим органом. Крім того, вказується, що твердження позивача щодо
правильності заповнення реквізитів розрахункового документа, а саме -
платіжного доручення від 25.07.05 №88, не відповідає дійсності, оскільки
АДРЕСА_1 (юридична адреса позивача) розташована на території Сихівського району
м.Львова, і, відповідно, кошти для погашення податкової заборгованості по ПДВ
слід зараховувати на відповідний рахунок Державного казначейства. Проте,
позивачем, помилково, зазначено реквізити рахунків Галицького підрозділу
державного казначейства, за що і нараховано штрафну санкцію.

В судовому засіданні 31.01.08р.
оголошувалась перерва до 07.02.08р.

Повний текст постанови оголошено,
виготовлено та підписано 07.02.08р.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін та оцінивши докази у їх сукупності,
господарським судом встановлено наступне:

платіжним дорученням № 88 від
25.07.2005р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено податкове
зобов”язання по ПДВ, згідно поданої декларації №2353242 від 01.08.05р..

У лютому 2006 року, позивача
повідомлено, що ПДВ перераховано не на той поточний рахунок. Отримавши таку
інформацію, позивачем 17.02.2006р. подано до ДПІ заяву з проханням зарахувати
сплачені кошти на інший, правильний рахунок.

Актом перевірки суб'єкта
господарської діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 від 19.09.07 №/0
щодо дотримання вимог п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми
податкового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість". На
підставі вказаного акту, ДПІ у Галицькому районі м.Львова прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19.09.07 №/0 про нарахування штрафної
санкції в розмірі 3584,00 грн. за прострочення погашення зобов'язання з
01.08.2005р. до 17.02.06р.

При винесенні постанови у даній
справі, суд виходив з наступного:

У розумінні Закону України „Про
платіжні системи та переказ грошей в Україні”, переказ грошей -це рух певної
суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в
готівковій формі. Ініціатором переказу вважається особа, яка на законних
підставах ініціює переказ грошей шляхом формування та подання відповідного
документа на переказ або використання спеціального платіжного засобу.

Із положеннями пункту 22.4 ст.22 Закону
України „Про платіжні системи та переказ грошей в Україні” узгоджуються
положення підпункту 16.5.2 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від
21.12.2000 року №2181-ІІІ (із змінами та доповненнями), відповідно до якого
днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових
платежів вважається день його реєстрації. Слід зазначити, що саме з поданням
платником податків платіжного доручення до банку Закон України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (із змінами та
доповненнями) пов'язує настання певних правових наслідків.

Оскільки позивачем до установи банку
подано своєчасно платіжний документ на сплату податкового зобов”язання, про що
свідчить відмітка банку, то обов'язок платника податків вважається виконаним з
моменту подання до установи банку платіжного доручення.

Крім того, слід зазначити, що згідно
ст.50 Бюджетного кодексу України, органи стягнення забезпечують своєчасне та в
повному обсязі надходження до державного бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів відповідно до законодавства. Податки, збори
(обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються
безпосередньо на єдиний казначейський рахунок Державного бюджету України і не
можуть акумулюватися на рахунках органів стягнення. Податки, збори (обов'язкові
платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими в доход
державного бюджету з моменту зарахування на єдиний казначейський рахунок
державного бюджету.

Таким чином , сплачений  позивачем
платіжним дорученням № 88 від 25.07.2005 р.  в держаний бюджет Галицького району податок
на додану вартість вчасно надійшов на єдиний казначейський рахунок державного
бюджету, його зараховано в доход державного бюджету, а тому, підстав для
нарахування  штрафної санкції немає.

Судові витрати суд покладає на
позивача.

Враховуючи, що даний спір
розглядається за правилами кодексу адміністративного судочинства України,
відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, підпункту
“б” п.1 ст.3. Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, розмір судового
збору  по даному спорі становить 3,40
грн.

Відповідно до п.1 ст. 8 Декрету КМУ
„Про державне мито”, ч. 2 ст. 89 КАС України
сплачене  державне  мито
підлягає  поверненню  частково
або повністю у випадку внесення мита в більшому розмірі, ніж  передбачено чинним законодавством.  Оскільки позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 102,00 грн. згідно платіжного доручення № 36 від 11.01.2008 р.,
поверненню підлягає  частина зайво
сплаченого  судового збору в сумі 98,60
грн.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 22 Закону України “Про платіжні системи
та переказ грошей в Україні”, ст. 50 Бюджетного кодексу України, ст. 16
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими. фондами”, ст.ст.17,48,69,71,
94,122-124,138-140,151-154,162,163 , п.6
розділу  УІІ  Прикінцевих та  перехідних
положень  Кодексу  адміністративного  судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення
-рішення № /0 від 19.09.2007 р. яким фізичній особі  -підприємцю ОСОБА_1 нараховано штрафні
санкції в сумі 3584,00 грн.

3. Видати довідку  на повернення фізичній особі  -підприємцю ОСОБА_1 з державного бюджету 98,60
грн. зайво сплаченого  судового
збору    за платіжним дорученням № 36 від
11.01.2008 р.

Строк і
порядок набрання постановою законної
сили та її оскарження
здійснюється згідно вимог ст.ст. 186 та 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Запотічняк О.Д.