СУД
СУД
УХВАЛА

30.01.08                                                                                 Справа № 2/554.

Суддя Седляр О.О., розглянувши матеріали справи за позовом

Приватного підприємства «Атолс», м. Бровари Київської області

до 1 відповідача –Кам’янобрідський відділ державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції , м. Луганськ

2 відповідача – Головного управління державного казначейства у Луганській області , м. Луганськ

3-я особа на стороні 1 відповідача , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору начальник Кам’янобрідського ДВС Луганського МУЮ Мартиросян А.С., м. Луганськ

про стягнення 98800 грн. 39 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Потійко Ю.В., дов. від 15.11.07 б/н,

від 1 відповідача – Атауш І.Ю., дов. від 04.12.07 б/н,

від 2 відповідача –Давидова ОВ., дов. від 26.07.07 № 11-22/1-75,

від 3-ої особи – Атауш І.Ю., дов. від 04.12.07 б/н,

за участю прокурора Луганської облпрокуратури –Кадацького М.В.,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з 2 відповідача на його користь 97705 грн. 34 коп. збитків, завданих йому внаслідок бездіяльності 1 відповідача за рахунок коштів державного бюджету при цьому встановити факт бездіяльності державних виконавців та інших посадових осіб ВДВС Кам’янобрідського районного управління юстиції м. Луганська по виконанню рішення Господарського суду Луганської області по справі № 14/447.

1 відповідач відзивами на позовну заяву від 24.12.07 та уточнення позовних вимог від 08.01.08, позовні вимоги відхилив, посилаючись те, що державним виконавцем при виконанні виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду від 30.10.07 № 14/447, були вжити всі необхідні заходи, передбачені чинним законодавством щодо повного та своєчасного виконання даного виконавчого провадження. Крім того, він вважає що позивачем не встановлена його вина у відповідності з вимогами ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження», тому він вважає, що стягнення збитків не може бути проведено.

2 відповідач відзивами від 19.11.07 № 1578 та 24.12.07 № 1759 позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що діючим законодавством не передбачений механізм відшкодування шкоди юридичним особам, завданої діям органами Державної виконавчої служби. Крім того він зазначає, що прийняття рішення про встановлення бездіяльності суб’єкта владних повноважень відносить до компетенції адміністративного суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 КАС України.

Заява позивача про уточнення позовних вимог від 23.11.07 відповідно до якої позивач просить при розгляду справи № 2/554 про відшкодування збитків для прийняття рішення по суті встановити факт бездіяльності державних виконавців та інших посадових осіб Кам’янобрідського ДВС Луганського МУЮ по виконанню рішення господарського суду Луганської області по справі № 14/447, судом розцінюється не як окрема позовна вимога, а лише, як уточнення первинної вимоги позивача про стягнення з 2 відповідача та його користь 97705 грн. 34 коп. збитків, завданих йому внаслідок бездіяльності 1 відповідача за рахунок коштів державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, 3-ої особи та прокуратури, приймаючи до уваги, що:

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що у порушення вимог ст.ст. 5,7,25,50,63,64 Закону України «Про виконавче провадження»внаслідок несвоєчасного та неповного проведення виконавчих дій, необґрунтованого зволікання у здійсненні заходів, встановлених законодавством щодо виконавчого провадження, тобто внаслідок фактичної бездіяльності ДВС в особі його посадових осіб, протягом 11 місяців рішення господарського суду Луганської області від 18.10.06 № 14/447 не було виконано.

У зв’язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення з держави в особі 2 відповідача збитків у сумі 97705 грн. 34 коп., завданих йому внаслідок бездіяльності 1 відповідача та встановлення факту даної бездіяльності при вирішенні спору по суті.

Позов пред’явлено до господарського суду Луганської області в порядку господарського судочинства на підставі Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності (далі –підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено справи підвідомчі господарським судам.

Виходячи з положень пунктів 1, 7, 9 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Вирішення спору фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відповідно до пункту 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України віднесено до компетенції адміністративного суду.

У відповідності до статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Виходячи з правової природи взаємовідносин сторін, вказаний спір по своїй суті і за суб’єктним складом є публічно-правовим спором: про стягнення збитків у сумі 97705 грн. 34 коп., завданих позивачеві внаслідок бездіяльності суб’єкта владних повноважень 1 відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України в порядку господарського судочинства, так як цей спір по своїй суті і за суб’єктним складом є публічно-правовим спором.

Вказаний спір підлягає розгляду в адміністративному суді за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин, провадження у справі підлягає припиненню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” сплачене позивачем державне мито в сумі 977 грн. 05 коп. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Решта судових витрат (в тому числі витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) покладається на позивача в зв’язку з відсутністю правових підстав для їх повернення позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 44, п. 1 ст. 80, ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.          Провадження у справі припинити.

2.          Повернути Приватному підприємству «Атолс», м. Бровари Київської області, вул. Красовського, 16, код 30536889 з Державного бюджету України державне мито в сумі 977 грн. 05 коп., сплачене за платіжним дорученням22.10.07 № 945.

3.          Решту судових витрат покласти на позивача.

Підставою для повернення державного мита є дана ухвала скріплена печаткою суду.

Суддя О.О. Седляр