ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"02" грудня 2008 р.

Справа № 18/188

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ТимошевськоїВ.В. при секретарі судового засідання Горловій М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 18/188

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "2-й ім.Петровського цукровий завод", смт. Олександрівка Кіровоградської області

до відповідача: Приватного підприємства "Агростар", с. Голикове Олександрівського району Кіровоградської області

про стягнення 104 182,50 грн.

Представники сторін:

від позивача - Сімукова Т.С., довіреність № 4 від 11.08.08, юрисконсульт;

від відповідача - Онищенко С.П., довіреність № 1 від 21.03.08.

Відкритим акціонерним товариством “2-й імені Петровського цукровий завод” в порядку господарського судочинства подано позовну заяву про стягнення з приватного підприємства “Агростар” 104 182,50 грн. заборгованості з виплати винагороди (відсотків) за використання отриманих коштів.

Ухвалою господарського суду від 07.10.2008 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 18/188.

В судовому засіданні 02.12.2008 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач позов заперечив та подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених вимог.

В судовому засіданні 02.12.2008 р. за згодою присутніх представників позивача і відповідача оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи та оцінивши надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2007 р. між приватним підприємством “Агростар” (Продавець) та Відкритим акціонерним товариством “2-й імені Петровського цукровий завод” (Покупець) укладено договір № 13/03-3 купівлі-продажу цукрового буряка (а.с. 8-10).

За умовами укладеного договору Продавець зобов'язувався передати у власність Покупця цукровий буряк в заліковій вазі в кількості згідно пункту 2.5. договору, в строк, погоджений і встановлений сторонами в двосторонньому порядку шляхом підписання додаткової угоди до 01.09. 2007 р., по ціні і якості згідно даного договору.

Пунктом 1.3. договору сторонами передбачена попередня оплата товару. Розмір суми, яку Покупець зобов'язався перерахувати продавцю на умовах попередньої оплати, становить 530 000 грн. (пункт 2.2. договору).

Згідно з пунктом 3.1. договору Продавець зобов'язаний поставити Покупцю товар в строк, встановлений додатковою угодою, але не пізніше 15.10.2007 р.

Як повідомляє позивач, ним на виконання умов договору купівлі-продажу 22.03.2007 р. перераховано приватному підприємству “Агростар” суму попередньої оплати за обумовлений в договорі товар в розмірі 530 000 грн. Факт перерахування коштів підтверджується банківською випискою з рахунку (а.с. 72) та не заперечується відповідачем.

Натомість, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав та передбачений договором товар позивачу не поставив. Сума попередньої оплати повернута відповідачем, про що повідомляється позивачем та підтверджується матеріалами справи (а.с. 44-51).

Внаслідок викладеного, позивач нарахував відповідачу проценти на суму попередньої оплати, які просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач позовні вимоги заперечив, зазначивши про те, що між сторонами була досягнута домовленість щодо звільнення останнього від нарахування відсотків за договором купівлі-продажу (а.с. 36-39).

Відповідно до частини 1 статті 67, частини 7 статті 179 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 2, 3 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Частиною 2 статті 536 Цивільного кодексу унормовано, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Сторонами в пункті 1.4. договору купівлі-продажу № 13/03-3 від 13.03.2007 р. передбачено, що за користування попередньою оплатою Продавець виплачує Покупцю винагороду (проценти) в розмірі 20% річних від загальної вартості переданого товару, зазначеного в пунктах 1.1., 2.5. договору.

Отже, у вказаному пункті договору розмір процентів визначено залежно від вартості переданого товару.

В силу частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до статей 627, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Між тим, з наданого до суду розрахунку позову (а.с. 27) вбачається, що заявлена до стягнення сума розрахована позивачем виходячи із суми попередньої оплати. Вказане суперечить умовам пункту 1.4. договору.

Крім того, 14.09.2007 р. відкритим акціонерним товариством “2-й ім. Петровського цукровий завод” направлено на адресу приватного підприємства “Агростар” пропозицію щодо змін умов договору купівлі-продажу № 13/03-3 від 13.03.2007 р., згідно якої позивач просив розпочати збирання цукрового буряка не з 16.10.2007 р., а з 16.09.2007р. При прийнятті вказаної пропозиції позивач зобов'язався не нараховувати відсотки, передбачені договором.

В силу статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Направлена пропозиція прийнята відповідачем та збирання цукрового буряка розпочато з вересня 2007 року. Вказані обставини позивачем не заперечуються.

З урахуванням викладеного, господарський суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача процентів в розмірі 104 182,50 грн., а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Згідно статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” № 7-93 від 21.01.1993 р. державне мито із заяв майнового характеру сплачується в розмірі 1 відсотка, але не менше 6 і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю, зокрема у випадку внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

За даних обставин, враховуючи ціну позову – 104 182,50 грн., надмірно сплачене позивачем державне мито - 1418,25 грн. підлягає поверненню в сумі 376,42 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 47, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повернути відкритому акціонерному товариству "2-й ім.Петровського цукровий завод" (27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Леніна, 44, ідентифікаційний код 00372090, р/р № 1784 в Промінвестбанку м.Кіровоград, МФО 323301) з державного бюджету України - 376 грн. 42 коп. внесеного у більшому розмірі державного мита.

Видати відкритому акціонерному товариству "2-й ім.Петровського цукровий завод" довідку для повернення із державного бюджету 376 грн. 42 коп. державного мита, надмірно сплаченого за платіжним дорученням № 593 від 30.09.2008 року.

Платіжне доручення № 593 від 30.09.2008 року про сплату державного мита залишається в матеріалах справи № 18/188.

Згідно частини 3 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дане рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя

В.В.Тимошевська