СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"24" січня 2008 р.
Справа №  13/151

Господарський
суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., секретаря
судового засідання Бордунос Л.І. в приміщенні господарського суду Черкаської
області  у відкритому судовому засіданні
розглянув справу  за позовом фізичної
особи -приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача -  Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.
Вишневецького 36

про визнання договору оренди
недійсним

за участю представників
сторін:

позивача: ОСОБА_2 -нотаріально
посвідчена довіреність від 8 січня 2008 р. №136;

відповідача:  Стойко А.Ю. -довіреність №1886-01-21 від
21.12.2007 року.

В розгляді справи оголошувалась
перерва з 17 січня до 10 год. 30 хв. 24 січня 2008р

Заслухавши пояснення   представників сторін, дослідивши наявні
матеріали справи, господарський суд
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до  господарського суду з позовом, в якому
просить визнати недійсним договір відшкодування збитків власнику землі. В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на таке.

На
підставі договору купівлі-продажу від 04.02.04р.  позивачу на праві приватної власності  належать нежитлові споруди, розташовані за
адресою АДРЕСА_2.

Частина 2 статті 377 Цивільного
кодексу передбачає, що ... "Якщо житловий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження
до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на
якій вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування ".

Стаття 120 Земельного кодексу
України встановлює порядок переходу права на земельну ділянку при переході
права власності на будівлю та споруду, зокрема, частина 2 зазначеної статті
визначає, що при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на
орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з
договором оренди земельної ділянки.

Виходячи з вказаних правових норм,
бажаючи реалізувати своє право та обов'язок на оформлення земельної
ділянки, позивач, у відповідності до вимог ст.ст. 123,124 Земельного Кодексу
України, 22 липня 2004 року звернувся до Черкаської міської ради з заявою про
надання дозволу на оформлення проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2
площею 1678,0 кв.м. з метою подальшого укладення договору оренди землі.

Але відповідач всупереч вимог
ст.ст. 123,124 Земельного Кодексу України не надав дозволу на розробку проекту
земельної ділянки, звернення позивача щодо укладення договору оренди відповідач
ігнорує. Замість укладення договору оренди землі відповідач зобов'язав позивача
укласти угоду про відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 16 жовтня
2007р. (спірна угода), відповідно до якої позивач повинен сплачувати не орендну
плату чи податок на землю, що передбачено законодавством, а невідомі, на
законодавчому рівні в даних правовідносинах нічим не передбачені, надумані
відповідачем збитки. Стаття 2 Закону України "Про плату за землю"
передбачає, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або
орендної плати.

Стаття 21 Закону України "Про
оренду землі" передбачає, що розмір, форма і строки внесення орендної
плати за землю встановлюються за згодою сторін у  договорі оренди  землі.

Суб'єктом плати за землю
(платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і
землекористувач, у тому числі орендар.

Фактично, Черкаська міська рада
зобов'язує позивача, який не набув права користування землею, сплачувати
плату за користування землею без оформлення документа, передбаченого ст.ст.
125,126 Земельного кодексу України, що є порушенням чинного законодавства.

Позивач зазначає, що земельна
ділянка, яка є предметом укладеної угоди, фактично передається в
користування без рішення міської ради та передбачених законом погоджень
та дозволів, встановлених ст.ст. 123,124,151 Земельного кодексу України.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно
до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Укладання угод про відшкодування
власнику землі заподіяних збитків не передбачено чинним законодавством, а
посилання відповідача на вимоги ст. 206 Земельного кодексу України є
незаконним, оскільки обов'язок сплачувати за користування землею виникає після
набуття позивачем права на користування земельною ділянкою в порядку
визначеному ст.ст. 123,124,125,126 Земельного кодексу України.

Позивач вважає, що спірна угода є
такою, що не відповідає вимогам закону, а саме нормам Земельного Кодексу
України, Закону України „Про оренду землі" та Закону України „Про плату за
землю".

Відповідно до статті 203 Цивільного
Кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею
179 Господарського Кодексу України встановлено, що укладення господарських
договорів здійснюється на основі вільного виявлення, коли сторони мають право
погоджувати на свій розсуд будь -які умови договору, що не суперечать
законодавству.

Спірна угода від 16.10.2007р. року
про відшкодування власнику землі заподіяних збитків не відповідає вимогам
ст.ст. 179, 180 господарського кодексу України та ст. 203, 626, 627, 638
Цивільного кодексу України і тому повинна бути визнана судом недійсною.

Представник позивача вимоги підтримав
та просить їх задовольнити. Просить визнати недійсною угоду про відшкодування
власнику землі заподіяних збитків від 16.10.07р.(реєстрація проведена
16.10.07р. №335), яка укладена між приватним підприємцем Ліщенко Сергієм
Григоровичем та Черкаською міською радою.

Представник відповідача вимоги
заперечив, виходячи з наступного:

На підставі договору
купівлі-продажу від 04.02.2004 року Позивачу на праві приватної власності
належать нежитлові споруди розташовані за адресою АДРЕСА_2. Позивач стверджує що
керуючись нормативно-правовими актами, бажаючи реалізувати своє право на
оформлення земельної ділянки у відповідності до вимог ст.ст. 123,124 Земельного
кодексу України 22 липня 2004 року він звернувся до Черкаської міської ради з
заявою про надання дозволу на оформлення проекту відведення земельної ділянки
по АДРЕСА_2 площею 1678,0 кв.м. з метою подальшого укладення договору оренди
землі. Але відповідач всупереч вимог ст.ст. 123, 124 ЗК України не надав
дозволу на розробку проекту земельної ділянки, звернення Позивача Відповідач
ігнорує.

Черкаською міською радою було
розглянуто заяву ПП ОСОБА_1 і була дана відповідь від 02.08.2004 року. Позивач
дану відповідь і прохання надати відповідні документи проігнорував. Даний факт
свідчить про те, що позивач умисно ухиляється від оформлення прав на земельну
ділянку та укладення договору оренди землі. Відповідно до ст.2 Закону України
«Про плату за землю»використання землі в Україні є платним.

Відповідач, умисно ухиляючись від
укладення договору оренди землі, уникає оплати за користування земельною
ділянкою. 19.09.2007 року позивач самостійно звернувся до ради  з заявою про добровільне укладення угоди про
оплату за фактичне використання земельної ділянки.  Угоду було укладено з дотриманням вимог
рішення ради від 8.02.2007 року №2-516 «Про міський бюджет на 2007 рік».

Представник відповідача просить в
позові відмовити, оскільки оскаржувана угода укладена на підставі вільного
волевиявлення.

Інших доказів сторонами не надано.

Оцінюючи зібрані докази у справі,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені належними
доказами у відповідності до вимог ст. 33 ГПК України:

- між сторонами виникли земельні
відносини на підставі закону, оскільки двосторонній оплатний строковий договір
оренди землі не укладено. Саме порушення відповідачем прав позивача і стало
причиною його звернення до суду за захистом;

- позивач є власником нерухомості
на спірній земельній ділянці площею 1678 кв.м.;

- власником землі є Черкаська
міська рада, що не спростовано та не заперечено сторонами;

- органі місцевого самоврядування
може діяти лише в спосіб, визначений Законом -ст. 19 Конституції України;

- позивач не ухилявся від укладення
договору оренди земельної ділянки;

- відповідач спонукав позивача до
укладання договору на відшкодування збитків власнику землі, використовуючи своє
становище, положення власника землі, що є порушенням прав позивача, викладених
у ст. 13 ЦК України та недобросовісним використанням відповідачем своїх прав;

- порушено принцип добровільності
волевиявлення сторони (позивача) при укладенні спірного договору -ст. 203 ЦК
України. Доказів звернення позивача до ради з пропозицією укласти спірний
договір відповідачем не подано;

- відповідач не спростував
належними доказами доводи позивача про ухилення відповідача від укладання
договору оренди землі;

- посилання відповідача на лист
ради від 2.08.2004 року №7251-2 є некоректним, оскільки не подано доказів
направлення та вручення позивачу даного листа. Оригінал листа не надано в судове
засідання. Натомість, відповідач отримав від позивача всі необхідні документи,
в тому числі матеріали погодження та викопіювання з генерального плану міста,
але не вчинив ніяких дій по наданню в оренду земельної ділянки;

- підпис від імені ОСОБА_2 на
тексті договору про відшкодування

збитків не співпадає з підписом
ОСОБА_2 на довіреності представника міської ради;

- відповідачем не обґрунтовано, які
збитки завдані чи можуть бути завдані

міській раді підприємцем ОСОБА_1
оскільки власник землі тривалий час -з лютого 2004 року -ухиляється від
укладення договору оренди землі -ст. 22 ЦК України;

- розрахунок плати за землю виконано
станом на 7.09.2007 року, в часі назад -до лютого 2004 року. Плата за землю не
тотожна збиткам за фактичне використання землі.

- постанова КМ України від
19.04.1993 року №284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам»не може бути застосована до спірних правовідносин,
оскільки право користування земельною ділянкою у позивача виникло на підставі
ст. 377 ЦК України.

Позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Судові витрати належить покласти на
відповідача повністю відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК
України, Господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсною угоду про
відшкодування власнику землі заподіяних збитків від 16.10.2007 року, що
укладена між приватним підприємцем ОСОБА_1 та Черкаською міською радою.

Стягнути з відповідача -Черкаської
міської ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, код 25212542, рахунок
невідомий

на користь позивача - приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, рахунок №НОМЕР_2 в ЧФ АБ
«Брокбізнесбанк», МФО 354897

85 грн. державного мита, 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом
цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на
вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Суддя
Г.М. Скиба