ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 р.

№ 2-7/2085-2005(2-7/15703-2004)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.05.2006 року

у справі

№2-7/2085-2005

за позовом

Бахчисарайського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства

до

Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі

про

визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

В судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: Войцеховська О.П. –за дов. №27/01; Новожилова І.О.- за дов. №26/01;

від відповідача:           не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

Бахчисарайським виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства у листопаді 2004 року заявлений позов до Державної податкової інспекції в Бахчисарайському районі про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення від 27.10.04 № /0.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.04.05, ухваленим суддею Дугаренко О.В., позовні вимоги задоволені. Місцевий суд

доповідач: Добролюбова Т.В.

вмотивовуючи рішення посилався на приписи Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, Закону України "Про заставу", Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", Закону України "Про приватизацію державного майна". Рішення прийняте за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Фенько Т.П. –головуючого, Голика В.С., Черткової І.В., постановою від 15.05.06, перевірене рішення господарського суду першої інстанції залишив без змін. Постанова апеляційної інстанції прийнята за правилами Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають зі здійснення суб’єктами владних повноважень, віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а податкові органи є контролюючими органами виконавчої влади і не здійснюють управлінських функцій.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18.06.07, ухваленою суддею Рибченко А.О., у відкритті касаційного провадження відмовив через відсутність у суду компетенції на перегляд в касаційному порядку оскаржуваного судового акта, оскільки справа розглянута апеляційною інстанцією за правилами господарського судочинства.

Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги інспекція зазначає про порушення судами норм матеріального і процесуального права, зокрема вказує на безпідставне посилання судів на рішення Конституційного суду України від 24.03.05 №2-рп/2005 у справі №1-9/2005. Водночас, скаржник зазначає про порушення судами приписів статті 58 Конституції України, Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами ”.

Від Бахчисарайського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому підприємство просить постанову у справі залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Вищий Господарський суд України заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В. і пояснення представників позивача, переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України унормовано перелік категорій справ, які підвідомчі господарським судам. Господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, виниклих із публічно-правових відносин. Такі спори віднесені до компетенції адміністративних судів. Спори, що віднесені до підвідомчості господарських судів, кваліфікуються за сукупністю предметного та суб’єктного критеріїв. За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, виниклі при здійсненні господарської діяльності. За суб’єктним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори, що виникають між підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами, громадянами, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, та у випадках, передбачених законодавчими актами України за участю державних органів, органів місцевого самоврядування, фізичних осіб, що не є суб’єктами підприємницької діяльності. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, предметом позову є вимога Бахчисарайського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення від 27.10.04 № /0. Апеляційний суд погоджуючись з рішенням суду першої інстанції по суті, розглянув спір в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Застосування Господарського процесуального кодексу України визнається помилковим, оскільки, з 01.09.05 набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України. Пунктом 1 статті 3 цього Кодексу визначено поняття справи адміністративної юрисдикції як переданого на вирішення адміністративного суду публічно –правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 6 статті 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” унормовано, що до функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій віднесено забезпечення застосування та своєчасність стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами. Як свідчать матеріали справи, податкове повідомлення - рішення прийняте відповідачем за результатами проведення планової комплексної документальної перевірки з питання дотримання податкового законодавства в період з 01.04.03 до 30.06.04. Оспорюване податкове повідомлення –рішення, винесене податковою інспекцією на підставі Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами ”, котрим установлено порядок погашення зобов’язань юридичних осіб перед бюджетами і державними цільовими фондами з податків та зборів, нарахування і сплати пені, штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків. В даному випадку, податковим органом на основі законодавства здійснюються владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов’язані з вчиненням від імені держави дій щодо контролю за повнотою та своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів, зокрема податку на додану вартість. Отже, відповідач у справі є суб’єктом владних повноважень та здійснює у зазначених правовідносинах владні функції. Відтак, і суб’єктний склад, і характер правовідносин у цій справі свідчить про те, що даний спір виник із публічно-правових відносин, а дана справа є справою судів адміністративної юрисдикції. Відповідно до абзацу 1 пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Суд апеляційної інстанцій приймаючи постанову у справі, залишив поза увагою зазначені приписи діючого законодавства і помилково керувався приписами Господарського процесуального кодексу України. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Відтак, постанова у справі підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для розгляду спору за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11110,11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.05.06 у справі №2-7/2085-2005 скасувати.

Матеріали справи скерувати для нового розгляду до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі задовольнити частково.

Головуючий, суддя                                                   Т.Добролюбова

Судді                                                             Т.Гоголь

В.Швець