ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.01.08
Справа № 9/598пн

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за
позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Донснабресурс», м. Луганськ

до 1. Приватного підприємства «Укрмашторг», м
Луганськ

2. Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м Луганськ

про
повернення власності

в присутності представників:

від
позивача -Савронський М.Н., директор, протокол № 1 від 01.01.07, Криворучко
Є.В., дов. № 53/07 від 14.12.07,

від
1-го відповідача -не прибув,

від
2-го відповідача -не прибув.

Суть спору: позивачем  заявлені
вимоги про:

- повернення з незаконного володіння майна, власником якого є
позивач, ТОВ «Донснабресурс», на підставі договору купівлі-продажу обладнання №
48 від 13.10.04р. та № 49 від цієї ж дати, а саме:

&Oslash; електрична піч
опірн. камерна, інв. № 214129, мод. СНЗ-11,

&Oslash; електрична піч
опірн. шахтна, інв. № 215237 СШ 36/30,

&Oslash; перетворювач
кремнієвий, інв. № 219018 УЗА-150,

&Oslash; пристрій
зарядний автономний, інв. № 219953 УЗА-80/110,

&Oslash; обдирально-шліф.
двостор., інв. № 318187 3Б634,

&Oslash; консольно-поворотний
кран, інв. № 318849,

&Oslash; консольно-поворотний
кран, інв. № 318850,

&Oslash; пневмоповоротний
кран, інв. № 318916,

&Oslash; кран
консольно-поворотний, інв. № 321677,

&Oslash; верстак
вертик. фрезерний, інв. № 323832 СФ-35,

&Oslash; твердометр,
інв. № 401523 ТШ-2М,

&Oslash; прес
гідравлічний двохстійк., інв. № 311424Г.Кольб,

&Oslash; прес
гідравлічний двохстійк., інв. № 312618 ПВ-474,

&Oslash; верстак
верт.-свердлильний, інв. № 317738 2Н125,

&Oslash; верстак
токарний гвинт.гвинт.поворотн.точн., інв. № 324563 ФТ-11,

&Oslash; верстак
верт.-свердлильний, інв. № 320643 2Н125,

- забезпечення протягом 45 робочих днів доступу робітників
позивача до виробничої будівлі, в якій знаходиться спірне майно, для демонтажу
та вивозу обладнання,

- спонукання відповідача не здійснювати перешкод позивачу щодо
демонтажу та вивозу спірного обладнання.

У судовому засіданні 11.01.07р. позивач клопотанням на підставі
ст. 22 ГПК України змінив предмет позову та просить зобов'язати відповідачів
повернути з незаконного володіння майно (обладнання), власником якого є
позивач, ТОВ «Донснабресурс», а саме:

&Oslash; електрична піч
опірн. камерна, інв. № 214129, мод. СНЗ-11,

&Oslash; електрична піч
опірн. шахтна, інв. № 215237 СШ 36/30,

&Oslash; обдирально-шліф.
двостор., інв. № 318187 3Б634,

&Oslash; консольно-поворотний
кран, інв. № 318849,

&Oslash; верстак
вертик. фрезерний, інв. № 323832 СФ-35,

&Oslash; твердометр,
інв. № 401523 ТШ-2М,

&Oslash; верстак
верт.-свердлильний, інв. № 317738 2Н125.

Оскільки згідно зі ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття
рішення по справі змінити підставу або предмет позову, а фактично позивачем
змінено предмет позову, вирішуючи цей спір суд виходить саме із зміненого
предмету позову.

Крім того, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на виробничу будівлю, в якій
перебуває спірне обладнання позивача, та заборонити відповідачам вчиняти дії з
володіння, користування та розпорядження цим обладнанням.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою
сторони… має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського
суду.

По-перше, виробнича будівля, в якій перебуває спірне обладнання,
не є предметом спору, а, по-друге, позивач не надав жодного доказу того, що невжиття
таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

1-й відповідач, ПП
«Укрмашторг», листом від 12.12.07р. № 1 повідомив суд про те, що:

* на балансі ПП «Укрмашторг»відсутні об'єкти нерухомості, у т.ч.
будівля з інв. № 100019,

* відповідач не укладав жодного договору купівлі-продажу
нерухомості,

* господарська діяльність підприємства на цей час не здійснюється,

* відповідач ніякого обладнання у позивача не отримував, ніяких
фінансових стосунків з позивачем не має і ніякого обладнання, що належить
позивачу, не утримує.

2-й відповідач, СПД ОСОБА_1,
з позовом не погоджується, посилаючись на невідповідність доводів позивача
фактичним обставинам справи.

В обгрунтування позову позивач виклав наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу обладнання № 48 від
13.10.04р. та № 49 від цієї ж дати позивач придбав у власність спірне
обладнання, яке на час придбання та теперішній час розташоване у частині
виробничої будівлі, яку позивач орендував за договором оренди від 01.09.05р. №
208/1.

У червні 2007 року позивачу стало відомо, що вказана частина
виробничої будівлі була продана відповідачу.

Відповідач здійснює перешкоди позивачеві щодо демонтажу та вивозу
спірного обладнання.

Оскільки існує спір між позивачем та відповідачем щодо права
користування на спірне обладнання, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Оцінивши обставини справи, вислухавши представників сторін, суд
вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Стаття 16 ЦК України не встановлює вичерпного переліку способів
захисту цивільного права, вказуючи на те, що суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що право власності на спірне майно
виникло у позивача на підставі договору купівлі-продажу обладнання № 48 від
13.10.04р. та № 49 від цієї ж дати.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно
від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права
володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений
у його здійсненні.

Позивач стверджує, що його право власності на спірне майно
обмежується відповідачами, оскільки останні не дозволяють користуватися та
розпоряджатися цим майном.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна особа повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 1-й відповідач, ПП
«Укрмашторг», не порушує права власності позивача, оскільки перший не придбавав
права власності на виробничу будівлю, в якій знаходиться спірне майно.

Судом встановлено, що 4 червня 2007 року було укладено договір
купівлі-продажу виробничої будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_2 реєстр. № 484, за яким ЗАТ «Луганський
патронний завод»(продавець) передав, а ОСОБА_1 (покупець) прийняв у власність
виробничу будівлю 136 з підвалом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Про
виконання цієї угоди свідчить акт приймання-передачі виробничої будівлі від
18.10.07р., та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №
16905844 від 04.12.07р., копії яких містяться у матеріалах справи.

Покупцем за вказаним договором виступає ОСОБА_1 без зазначення
того, що він є суб'єктом підприємницької діяльності, однак виходячи із
специфічного предмету договору - виробнича будівля 136 з підвалом,
випливає, що об'єкт нерухомості придбавався не як товар для власного вжитку
фізичної особи, а саме як виробничий об'єкт, тому фактично він був придбаний
ОСОБА_1 як суб'єктом підприємницької діяльності, враховуючи, що у
договорі зазначений його ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який
відображений у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, виданого виконавчим комітетом Луганської міськради 16.09.02р. за №
2 382 -17 0000 001232, копія якого міститься у матеріалах справи.

За таких обставин ОСОБА_1 був залучений судом як 2-й відповідач у
справі.

Матеріали справи містять докази щодо порушення права власності
позивача 2-м відповідачем, ОСОБА_1, у т.ч.:

&Oslash;
лист
на адресу позивача (вх. № 13 від 23.11.07р.) від приватного підприємця
ОСОБА_1,

&Oslash; лист на адресу
позивача від 03.12.07р. від ОСОБА_1,

&Oslash; письмові
пояснення ОСОБА_1 щодо позову від 11.01.08р.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи… мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів може бути:

-          припинення дії,
яка порушує право,

-          відновлення
становища, яке існувало до порушення, тощо.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

За таких підстав позов з урахуванням клопотання позивача від
11.01.08р. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з 2-го відповідача стягуються
судові витрати, оскільки з його вини виник спір.

При подачі позову за немайновим спором платіжним дорученням № 679
від 19.11.07р. позивачем сплачено державне мито у розмірі 3000,0 грн.,
що значно перевищує розмір держмита, встановлений чинним законодавством, тому
зайво сплачене державне мито підлягає поверненню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 -85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в:

1.          Позов
задовольнити.

2. Зобов'язати 2-го відповідача, СПД ОСОБА_1,
АДРЕСА_2, іден. код НОМЕР_1, повернути позивачу, ТОВ «Донснабресурс»,
91000, м. Луганськ, кв. Зарєчний, 8/4, код 32742353, з незаконного володіння майно
(обладнання), власником якого є позивач, ТОВ «Донснабресурс», а саме:

&Oslash; електрична піч
опірн. камерна, інв. № 214129, мод. СНЗ-11,

&Oslash; електрична піч
опірн. шахтна, інв. № 215237 СШ 36/30,

&Oslash; обдирально-шліф.
двостор., інв. № 318187 3Б634,

&Oslash; консольно-поворотний
кран, інв. № 318849,

&Oslash; верстак
вертик. фрезерний, інв. № 323832 СФ-35,

&Oslash; твердометр,
інв. № 401523 ТШ-2М,

&Oslash; верстак
верт.-свердлильний, інв. № 317738 2Н125

шляхом забезпечення доступу робітників ТОВ «Донснабресурс»до
виробничої будівлі 136 з підвалом, що знаходиться за адресою: м.
Луганськ, вул. Почтова, б. 1е, для демонтажу та вивозу цього обладнання
протягом 45 робочих днів, але не більше, ніж фактично буде здійснено вивіз
майна, для чого 2-му відповідачу не здійснювати перешкод позивачу щодо
демонтажу та вивозу зазначеного обладнання.

3. У задоволенні позовних вимог щодо 1-го відповідача відмовити.

4. Стягнути з 2-го відповідача, СПД ОСОБА_1,
АДРЕСА_2, іден. код НОМЕР_1, на користь позивача, ТОВ «Донснабресурс»,
91000, м. Луганськ, кв. Зарєчний, 8/4, код 32742353, судові витрати у розмірі
203 грн., у т.ч. держмито -85 грн., інформаційні витрати -118 грн.

5. Повернути позивачу, ТОВ «Донснабресурс», 91000,
м. Луганськ, кв. Зарєчний, 8/4, код 32742353, з Державного бюджету України
зайво сплачене державне мито платіжним дорученням № 679 від 19.11.07р. у
розмірі 2915,00 грн.

Підставою для повернення зайво сплаченого мита є це рішення,
підписане суддею та скріплене печаткою суду.

Рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня
його підписання.

Рішення підписане 14.01.08р.

Суддя
А.Г.Ворожцов