Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 03” березня 2008 р. Справа № 55/229-07

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді І. С. Карбань, судді Л. М. Бабакової, судді Л.Д. Лащенко,

при секретарі –Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача – Турбаєвої К.Б. за довіреністю № 492/1/07 від 27.07.2007р.,

відповідача – не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 190Х/2-4) ТОВ «Млеко», м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2007 р. по справі № 55/229-07,

за позовом ТОВ «Компанія Домінанта ЛТД», м. Київ,

до ТОВ «Млеко», м. Харків,

про стягнення 101920,61 грн., -

встановила:

ТОВ «Компанія Домінанта ЛТД»звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ «Млеко»99546,50 грн. заборгованості, 1080,01 грн. 3% річних, 1294,10 грн. інфляційних нарахувань та судових витрат, у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товару № 582/06 від 21.03.2006р.

16.07.2007р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 93757,14 грн. заборгованості, 1202,14 грн. 3% річних, 1218,84 грн. інфляційних нарахувань та судові витрати, вказуючи, що після подачі позову до суду, 13.06.2007р. відповідачем було повернуто позивачу товар на суму 5789,36 грн., у зв’язку з чим сума основної заборгованості відповідача станом на 06.07.2007р. становить 93757,14 грн.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2007р. по справі № 55/229-07 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Інте Т.В., суддя Тихий П.В.) відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про забезпечення позову. Позов задоволено частково. Стягнено з ТОВ «Млеко», м. Харків на користь ТОВ «Компанія Домінанта ЛТД» 93757,14 грн. суми заборгованості, 1202,14 грн. 3% річних, 1218,84 грн. інфляційних, 1019,67 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Провадження у справі, в частині стягнення з відповідача 5789,36 грн. основного боргу, припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України. Провадження у справі, в частині стягнення інфляційних в суми 75,26 грн., припинено на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України. В частині стягнення 5596,03 грн. витрат на отримання юридичної допомоги відмовлено.

ТОВ «Млеко», не погодившись з рішенням господарського суду Харківської області від 30.10.2007р. по справі № 55/229-07 подало апеляційну скаргу, в якій просило повністю скасувати вказане рішення, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, що у травні 2007р. після проведення переговорів відповідача з керівництвом позивача, була досягнута домовленість, щодо підписання додаткової угоди до договору купівлі-продажу № 582/06 від 21.03.2006 р., відповідно до якої, ТОВ «Млеко», зобов'язувалося поставити ТОВ «Компанія Домінанта ЛТД»продукти харчування в рахунок оплати продукції поставленої згідно договору купівлі-продажу № 582/06 від 21.03.2006 р., а позивач зобов'язувався прийняти поставлений товар та зарахувати суму на яку буде поставлено товар в рахунок оплати по вищезгаданому договору купівлі-продажу, після чого сторони зобов'язувались підписати акт зарахування зустрічних однорідних вимог. В підтвердження досягнення домовленостей ТОВ «Млеко»відповідно з видатковими накладними № 0 від 15.06.2007 р. на суму 23 770,80 грн. та №1 від 16.06.2007 р. на суму 69 986,50 грн., ТОВ «Млеко»здійснило на адресу позивача поставку продуктів харчування на суму 93757,30 грн. Одночасно з поставкою на адресу позивача були направлені для підписання додаткова угода та акт зарахування зустрічних однорідних вимог (відповідно ч.2 ст.538 ЦК України - при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконати свої обов'язки одночасно), але до цього часу ані додаткова угода, ані акт не були повернені на адресу відповідача. В зв'язку з цим ТОВ «Млєко»неодноразово зверталось телефоном до позивача, з проханням підписати додаткову угоду, але жодної реакції з боку позивача не було отримано.

Апелянт зазначав, у відзиві на позов та у судовому засіданні ним наголошувалося на факт поставки ТОВ «Компанії Домінанта ЛТД»продуктів харчування в рахунок оплати продукції поставленої згідно договору купівлі-продажу № 582/06 від 21.03.2006 р., але суд першої інстанції при винесенні рішення по справі не врахував данні обставини і навіть не відобразив їх у тексті рішення.

Позивач, вважав вимоги апелянта безпідставними та необґрунтованими, у зв’язку з чим просив рішенням господарського суду Харківської області від 30.10.2007р. по даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду належним чином був повідомлений, про що свідчить відповідне поштове повідомлення. В судовому засіданні господарського суду апеляційної інстанції 18.02.2008 р. представник апелянта був присутній і після судового засідання знайомився з матеріалами справи. Про причини неприбуття представник відповідача в судове засідання суд не повідомив. Враховуючи, що неприбуття представника відповідача у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду справи, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду в повному обсязі погоджується з висновками господарського суду Харківської області по даній справі, оскільки вони є обґрунтованими та базуються на нормах чинного законодавства та документах, наданих до справи.

21.03.2006 р. між ТОВ «Компанія Домінанта ЛТД», м. Київ та ТОВ «Млеко», м. Харків було укладено договір поставки товару № 582/06 (т.1 а.с. 12-14). Відповідно до п.1.1 вказаного договору позивач зобов’язувався передати продукти харчування у власність відповідача, а відповідач, в свою чергу зобов’язувався прийняти та оплатити їх в порядку і в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2. договору сторонами було визначено, що датою поставки і датою переходу права власності на партію товару є дата фактичної передачі товару, що засвідчується підписанням уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Пунктом 4.2 договору сторонами узгоджений порядок розрахунків, який повинен був здійснюватись відповідачем в безготівковому порядку протягом 30-ти календарних днів з дня отримання товару. Днем отримання товару є дата зазначена у видаткових накладних. Також п. 7.1 договору сторонами передбачений строк дії договору, а саме, договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2006 р. Пунктами 7.2 та 7.3 договору було погоджено про те, що даний договір може бути розірваний за ініціативою сторони шляхом повідомлення іншої про намір розірвати договір за 30 календарних днів до розірвання, в разі неповідомлення сторін за 30 календарних днів до закінчення строку його дії, даний договір продовжує свою дію на додаткові однорічні терміни на тих же умовах. Пунктом 7.4 договору сторонами було визначено про те, що закінчення строку договору, як і його розірвання не звільняє сторони від виконання своїх зобов’язань, взятих на себе до закінчення чи розірвання договору.

На виконання умов вказаного договору, позивачем було поставлено товар загальною вартістю 4600006,50 грн., що підтверджується видатковими накладними № KD-0051344 від 15.03.07 р., № KD-0052720 від 19.04.07 р., № KD-0048461 від 21.12.06 р., № KD-0048763 від 29.12.06 р., № KD-0049852 від 31.01.07 р., № KD-0049592 від 24.01.07 р., № KD-0048959 від 10.01.07 р., № KD-0043325 від 03.08.06 р., № KD-0038198 від 30.08.06 р., № КD-0044588 від 14.09.2006 р.; № KD-0044618 від 13.09.06 р., № KD-0047176 від 23.11.06 р., № KD-0046663 від 08.11.06 р., № KD-0046504 від 08.11.06 р., № KD-0047776 від 07.12.06 р., № KD-0047742 від 07.12.06 р., № KD-0048075 від 13.12.06 р., № KD-0039509 від 13.04.06 р., № KD-0039990 від 26.04.06 р., № KD-0039143 від 05.04.06 р., № KD-0038908 від 29.03.06 р., № KD-0038635 від 22.03.06 р., № KD-0040228 від 04.05.06 р., № KD-0040648 від 16.05.06 р., № KD-0042875 від 19.07.06 р., № KD-0042418 від 04.07.06 р., № KD-0039783 від 20.04.06 р. (т.1 а.с. 19,20, 24 - 35, 37, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 49, 51, 53, 55- 57). Вказані накладні підписано обома сторонами та скріплено печатками товариств, в графі умова продажу вказаних накладних зазначено: договір № 582/06 від 21.03.06 р., що свідчить про те, що товар був переданий саме на виконання вказаного договору і факт отримання товару на вказану суму відповідачем не заперечується.

Відповідач в порушення умов договору після отримання товару від позивача у повному обсязі не здійснив оплату за отриманий товар, що підтверджується копіями витягів банку, які долучено до матеріалів справи, в графі призначення платежу яких вказано: «сплата за продукти харчування згідно договору № 582/06 від 21.03.2006 р.»(т.1 а.с. 138-180).

Сторонами не одноразово складались акти про невідповідність товару, у зв’язку з виявленням невідповідності - надлишок фактично поставленого товару над кількістю товару, що замовлявся відповідачем, але враховуючи, що відповідач мав постійну грошову заборгованість перед позивачем, через що товар повертався без повернення оплати за нього (т.1 а.с.118, 122, 131, 133).

Незначну кількість нереалізованого товару за погодженням з відповідачем позивач забрав, щоб зменшити суму боргу, що підтверджується накладними на повернення товару, в графі підстава, яких зазначено саме договір № 582/06 від 21.03.06 р. ( т.1 а.с. 22,23).

Після направлення до суду позовної заяви відповідач повернув товар на суму 5789,36 грн., що підтверджується накладною № 6934 від 13.06.2007 р., в якій в графі підстава вказано, договір купівлі-продажу №582/06 від 21.03.2006 р., внаслідок чого позивач уточнив позовні вимоги та зменшив суму основного боргу (т.1 а.с. 132).

Відповідно до ст. 629, 526 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що апелянт відповідно до ст. 33 ГПК України не надав до суду першої та апеляційної інстанції документів, які би спростовували наявність спірної заборгованості перед позивачем, а також документів на підтвердження погашення спірної заборгованості способом, визначеним у спірному договорі, хоча апелянт мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своїх доводів по справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення боргу в сумі –93757,14 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному розмірі.

Керуючись ст. 625 ЦК України господарський суд Харківської області вважав, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції підлягають задоволенню у розмірі 1202,14 грн. 3% річних та 1218,84 грн. індексу інфляції.

В решті заявленої вимоги щодо стягнення інфляційних у сумі 75,26 грн., провадження припиняється на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України., оскільки під час судового провадження по даній справі позивач уточнив позовні вимоги та відмовився від решти заявленої вимоги.

В апеляційній скарзі відповідач не заперечував проти розрахунку позовних вимог, наданого позивачем. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач надав додаткові документи, які на його думку підтверджують виконання умов спірного договору шляхом зустрічної поставки позивачу продуктів харчування на загальну суму 93757,30 грн. за видатковими накладними № 0 від 15.06.07р. та №1 від 16.06.07р. В накладних в графі підстави зазначено договір купівлі-продажу № 582/06 від 21.03.06р. (т.2 а.с. 6-8).

Враховуючи, що спірний договір в установленому порядку не змінювався, умовами спірного договору не передбачене право (обов’язок) відповідача здійснювати розрахунки за спірну продукцію шляхом зустрічного постачання продуктів харчування, апелянтом документально не підтверджена згода позивача на отримання в рахунок погашення заборгованості будь-якого товару, також не підтверджено припинення зобов’язань відповідача перед позивачем, проведенням заліку зустрічних однорідних вимог, тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення господарського суду Харківської області.

На підставі викладеного судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарський суд Харківської області від 30.10.2007 р. по справі № 55/229-07 відповідає вимогам чинного законодавства та прийняте у відповідності з матеріалами справи, підстави для скасування оскарженого рішення відсутні. Заперечення викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст. 99,101, п.1 ст.103, ст. 105 ГПК України колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2007 р. по справі № 55/229-07 залишити без змін.

Головуючий суддя І.С. Карбань.

Суддя Л.М. Бабакова.

Суддя Л.Д. Лащенко.