СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

15.01.2008

Справа №2-17/14536-2007

за позовом СПД ОСОБА_1, Яготинський
р-н, с. Панфили

До відповідача  Державна податкова інспекція у м.Євпаторія
Автономної Республіки Крим

про стягнення  4 015,00 грн.

Суддя В.І. Гайворонський

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від   позивача
-  не з'явився

Від
відповідача  -  Безверха Ю.А. представник, дов. №3006/10/100
від 19.02.07р.

Сутність спору: Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 4015,00грн., стягнення з відповідача державного мита у
сумі 102грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
сумі 118грн., у зв'язку з тим, що ухвалою ГС АРК про справі №2-20/2784-2004 від
01.11.04р. про банкрутство ДП ДАК «Хліб України» «Євпаторійське ХПП»
затверджений звіт розпорядника майна ОСОБА_1 про оплату послуг та відшкодуваня
витрат за період з дня призначення до першого засідання комітету кредиторів на
суму 4015,00грн. за рахунок ініціюючого кредитора  Євпаторійської ОДПІ м.Євпаторія. Незважаючи
на те, що позивач звертався до відповідача про сплату вказаної суми, вона
відповідачем  не сплачена.

У процесі розгляду справи позивач заявив клопотання про стягнення
судових витрат  також на проїзд згідно
залізничним квіткам у сумі 290,34грн.

Відповідач згідно відзиву та доповнення до нього позов не визнає та
вказує, що позивач не виконує обов'язки арбітражного керуючого згідно з діючим
законодавством, комітетом кредиторів прийняте рішення про його заміну,  а також, що позивач не є співробітником ДПІ
та що позов поданий до неіснуючої юридичної особи.

У частині стягнення судових витрат відповідач вказує, що вартість
оплаченого проїзду не може бути відшкодована, оскільки ці витрати не вказані у
ст. 44 ГПК України  та в роз'ясненні ВГСУ
«Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 03.04.1998р. №02-5/78.

По справі оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд -

Встановив:

Справу про банкрутство ДП ДАК «Хліб України» «Євпаторійське ХПП»  №2-8/7437-2003 в ГС АРК було порушено за
заявою Євпаторійської ОДПІ 14.04.03р., що підтверджується ухвалою ГС АРК від
14.04.03р.

Згідно ухвали ГС АРК від 10.07.03р. по справі №2-8/7437-2003 (у 2004р.
справі привласнений номер 2-20/2784-2004, а у теперішній час справа має номер
2-17/2784-2006) СПД ОСОБА_1 було призначено розпорядником майна ДП ДАК «Хліб
України» «Євпаторійське ХПП».

Згідно з п. 10 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом» оплата
послуг,   відшкодування   витрат
арбітражного керуючого
(розпорядника майна,  керуючого санацією,
ліквідатора) у зв'язку  з виконанням ним
своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому  цим
Законом,  за  рахунок
коштів,  одержаних  від продажу
майна  боржника,  або
за  рахунок  коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності
боржника.     Оплата послуг  арбітражного
керуючого  (розпорядника  майна, керуючого  санацією,
ліквідатора)  за  період
від  дня винесення господарським
судом ухвали про порушення провадження у справі
про банкрутство  і  до  дня
першого засідання комітету кредиторів,
на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування  витрат арбітражного керуючого,  здійснюється кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

Відповідно до п.12 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - оплата послуг
арбітражного керуючого (розпорядника майна,керуючого  санацією,
ліквідатора)  за кожен місяць
здійснення ним своїх  повноважень  встановлюється  та
виплачується  в   розмірі, встановленому  комітетом
кредиторів і затвердженому господарським судом,  якщо інше не встановлено цим Законом,  але не
менше  двох мінімальних   заробітних
плат   та  не
більше  середньомісячної
заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять  місяців його роботи перед порушенням
провадження у справі про банкрутство.

Згідно протокола №1 проведення зборів комітету кредиторів у справі
№2-8/2787-2004 від 24.03.04р. вирішено затвердити звіт розпорядника майна
ОСОБА_1 про оплату послуг та відшкодування витрат у зв'язку з виконанням своїх
обов'язків за період з моменту призначення до першого засідання комітету
кредиторів в сумі 4015,00грн.

Вказана сума також підтверджується розрахунком та наданими до нього
документами.

Згідно ухвали ГС АРК від 01.11.04р. по справі №2-20/2784-2004
затверджено звіт розпорядника майна ОСОБА_1 про оплату послуг та відшкодування
витрат за період з дня призначення до першого засідання комітету кредиторів на
суму 4015,00грн. за рахунок ініціюючого кредитора Євпаторійської ОДПІ,
м.Євпаторія на підставі ст. 3-1  Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом». Ця ухвала було оскаржена Євпаторійської ОДПІ, але апеляційна скарга
постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від
08.02.2005р.  по справі №2-20/2784-2004
залишена без задоволення, а ухвала від 01.11.04р. по справі №2-20/2784-2004
залишена без змін. Також Вищий ГС України постановою від 07.06.05р. по справі
№2-20/2784-2004 касаційну скаргу Євпаторійської ОДПІ залишив без задоволення, а
поставу Севастопольського апеляційного ГС від 08.02.05р. по справі
№2-20/2784-2004 залишив без змін.

Згідно ухвали Господарського суду від 01.11.04р. по справі
№2-20/2784-2004 про визнання банкрутом боржника ДП ДАК «Хліб Україна»
«Євпаторійське ХПП», ініціюючим кредитором є Євпаторійська об'єднана державна
податкова інспекція, м. Євпаторія, вул. Дм.Ульянова, 2/40. Ухвалою підготовчого
засідання ГС АРК від 10.07.03р. вжита процедура розпорядження майном.
Розпорядником майна призначений арбітражний керуючий ОСОБА_1, маючий ліцензію
на право провадження підприємницької діяльності арбітражного керуючого серії АА
№ НОМЕР_2 від 09.04.03р.      Від
розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_1 до ГС АРК 28.10.04р. надійшло
клопотання про затвердження звіту розпорядника майна про оплату послуг та
відшкодування витрат за період з дня призначення до першого засідання комітету
кредиторів на суму 4015,00грн. за рахунок ініціюючого кредитора - Євпаторійське
ОДПІ, м. Євпаторія. Заявлене клопотання підтверджується матеріалами справи, а
також листом від Голови комітету кредиторів ДАК «Хліб України» про затвердження
звіту розпорядника майна про оплату послуг та відшкодування витрат за період з
дня призначення до першого засідання комітету кредиторів на суму 4015,00грн.за
рахунок ініціюючого кредитора - Євпаторійської ОДПІ, м. Євпаторія. З
урахуванням викладеного, керуючись ст. 3-1, ст. 22-32 ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд ухвалив затвердити
звіт розпорядника майна про оплату послуг та відшкодування витрат за період з
дня призначення до першого засідання комітету кредиторів на суму 4015,00грн. за
рахунок ініціюючого кредитора - Євпаторійської ОДПІ, м.Євпаторія.

Таким чином вказані обставини встановлені ухвалою суду і згідно ст. 35
ГПК України доказуванню не підлягають.

Згідно звернень позивача до відповідача, позивач звертався до
відповідача в 2004 та 2005р. про сплату боргу. Однак відповідачем не надано
доказів, що борг сплачений.

При цьому необхідно відмітить, що згідно ч.3 ст. 267 ЦК України суд не
вправі по власної ініціативі розглядати питання про позовну давність.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог  - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином , зобов'язання відповідача по сплаті 4015,00грн. перед
позивачем виникло у відповідності зі ст. 3-1 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», підтверджено ухвалою
Господарського суду АРК від 01.11.04р. по справі №2-20/2784-2004 та згідно ст.
35 ГПК України доведенню не підлягає.

При вказаних обставинах посилання відповідача на те, що позивач не
виконує обов'язки арбітражного керуючого, що комітетом кредиторів прийняте
рішення про його зміну та що він не є співробітником ДПІ, не має правового
значення.

Відповідачем не надано доказів того що вказане зобов'язання їм виконано.
Більш того, із відзиву слідує, що відповідач вважає, що він не повинен здійснювати
оплату послуг позивача.

Посилання на те що позов поданий до неіснуючої юридичної особи також не
може бути прийняте до уваги, при цьому суд виходить з наступних обставин:

Згідно ст. 25 ГПК України заміна сторони
правонаступником можлива в випадку вибуття такої сторони в процесі розгляду
справи.

Однак, в процесі розгляду справи сторона
не вибувала, оскільки правонаступництво було раніше, ніж порушено провадження
по справі., що підтверджується посиланням відповідача в відзиві, а також
наданим їм свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи - Державної
податкової інспекції в м. Євпаторії Автономної республіки Крим від 08.06.2006р.
та довідки з ЄДРПОУ від 11.10.2007р.

Проте, суд використував надане йому
право, передбачене ст. 24 ГПК України, та на момент прийняття рішення Державна
податкова інспекція у м. Євпаторії Автономної республіки Крим була відповідачем
у справі на підставі ухвали Господарського суду АРК від 10.12.2007р.

Згідно наказу ДПА у АРК від 02.03.2006р. Євпаторійська ОДПІ
реорганізована шляхом розділу на три податкових інспекції.

Оскільки у м. Євпаторія створена відокремлена ДПІ, відповідно, в частині
податкових правовідносин що виникли в м. Євпаторії, ДПІ в м. Євпаторії АРК є
правонаступником Євпаторійської ОДПІ, і, відповідно, в даному випадку
відповідає по зобов'язанням перед позивачем, що також підтверджується
клопотанням відповідача по справі №2-17/2883-2006 про заміну Євпаторійської
ОДПІ на ДПІ в м. Євпаторії АРК , як на правонаступника.

При цьому також необхідно
відмітити, що чи відбулася вже заміна кредитора правонаступником в справі про
банкрутство, чи ні, для розгляду справи про стягнення боргу це не має правового
значення, оскільки в цієї справі відповідач бере участь як правонаступник
юридичної особи по вже виниклому зобов'язанню.

За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджуються материалами справи та
відповідають чинному законодавству.

Посилання відповідача на те, що судови витрати за проїзд позивачу
відшкодуванню не підлягають у зв'язку з тим, що таки витрати не вказані у ст.
44 ГПК України, не може бути прийняте до уваги, оскільки в цієї статті перелік
судових витрат не є вичерпаним.

Так, в ст. 44 ГПК України вказано, що судові витрати складаються і з
інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати на проїзд до суду однозначно є витратами пов'язаними з розглядом
справи.

Посилання відповідача на роз'яснення ВГСУ від 04.03.98р. №02-5/78 «Про
деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального
кодексу України» також не може бути прийняте до уваги, оскільки у вказаних
роз'ясненнях також не вказано, що перелік судових витрат є вичерпаним.

Більш того, із вказаних роз'яснень слідує що, зокрема, витрати
підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду.

Явка позивача згідно ухвали суду від 12.10.07 була визнана обов'язковою.

Більш того, явка позивача в засідання суду є його правом.

При цьому також необхідно відмітити, що проїзд в купейному вагоні ні
може розглядатися як проїзд з зайвим комфортом.

Таким чином у суду немає підстав не
відшкодовувати позивачу судові витрати
за проїзд до суду  згідно вимоги
ст. 44 ГПК України.

При цьому також необхідно відмітить що в
аналогічних правовідносинах вказані витрати також підлягають відшкодуванню.

Так згідно постанови КМУ від 27.04.2006р.
№590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних
та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»,
передбачена компенсація витрат пов'язаних з переїздом до іншого населеного
пункту стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, та вказано, що таки
витрати не можуть перевищувати встановленої законодавством норми відшкодування
витрат на відрядження (п. 5).

Згідно п.7 постанови КМУ від 23.04.1999р.
№663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та
закордон» з послідуючими змінами, витрати за проїзд в купейному вагоні не
потребують будь-яких узгоджень.

Згідно наданих позивачем залізничних
квитків у них значиться купейний вагон.

Більш того, згідно п. 1.7 «Інструкції про
службові відрядження в межах України та за кардон», затвердженої наказом №59
від 13.03.98р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.03.98р.
№218/2658 з послідуючими змінами, витрати на проїзд до місця відрядження  і назад залізничним транспортом
відшкодовуються в розмірі вартості проїзду.

Судови витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. підтверджені
платіжним дорученням  від 12.01.07р. №1,
по оплати інформаційно-технічного забезпечення у сумі 118,00грн. платіжним
дорученням №2 від 11.01.07р.

Судові витрати по сплаті держмита в сумі 102,00грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. та витрати
на проїзд в сумі 290,34грн. підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем у
порядку ч.5 ст.49 ГПК України.

Також необхідно відмітити, що ухвалою ГС АРК  від 04.09.07р. №2/61-13004 встановлено що
позов по цієї справі підлягає розгляду відповідно нормам ГПК України, та згідно
ст. 35 ГПК України та ст. 124 Конституції України вказана обставина повинна
бути прийнята до уваги.

На підставі вищевикладеного, а також
керуючись ст. ст. 35, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державної податкової
інспекції у м.Євпаторії Автономної республіки Крим (97416, м.Євпаторія, вул.
Дм.Ульянова, буд. 2/40, ОКПО 34371111, р/р 3278 у відділенні
Державного казначейства, м.Сімферополь, МФО 824026) на користь фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)  заборгованість у сумі 4015,00 грн., судові
витрати:  102,00 грн. витрат по сплаті
державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу, 290,34 грн. витрат на проїзд.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Гайворонський В.І.