ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 р.

№ 2-23/8182-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Фролова Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономної Республіки Крим

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.10.2005року

по справі

за позовом

№ 2-23/8182- 2005 Господарського суду Автономної Республіки Крим

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Ім. Красної Армії”

до

Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономної Республіки Крим

про

спонукання списати безнадійну податкову заборгованість в сумі 188637грн.

За участю представників сторін:

від позивача:

не з’явився

від відповідача:

не з’явився

В С Т А Н О В И В:

Представники сторін в судове засідання не з’явилися, про існування поважних причин неявки в судове засідання суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином. Виходячи з приписів ст. ст. 1115, 1117 ГПК України суд касаційної інстанції вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

До Вищого господарського суду України надійшло клопотання ДПІ у Кіровському районі про заміну відповідача Феодосійської МДПІ правонаступником –ДПІ у Кіровському районі –у зв'язку з проведеною реорганізацією. З доданої до клопотання копії наказу ДПА у Автономній Республіці Крим вбачається, що зазначеним вище наказом припинено відповідача шляхом поділу на три державних податкових інспекції з правом юридичної особи. Оскільки з цього наказу не вбачається, що саме ДПІ у Кіровському районі є правонаступником відповідача в спірних правовідносинах, а в силу положень ст. ст. 1115, 1117 ГПК України Вищий господарський суд України не вправі витребувати докази та встановлювати обставини справи, зазначене клопотання не підлягає задоволенню. Зазначене не перешкоджає звернутися ДПІ у Кіровському районі з таким клопотанням на іншій стадії процесу.

З матеріалів справи вбачається, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Ім. Красної Армії” звернулось з позовом до Господарського суду Автономної Республіки Крим про спонукання Феодосійську міжрайонну державну податкову інспекцію в Автономної Республіки Крим списати безнадійну податкову заборгованість в сумі 188637 грн.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.08.-29.08.2005 року (суддя Іщенко Г. М.) позовні вимоги задоволені повністю: зобов’язано Феодосійську об’єднану державну податкову інспекцію списати безнадійну податкову заборгованість в сумі 188637,00грн.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.10.2005 року (головуючий суддя Черткова І.В. судді Голик В.С.,Волкова К.В.), апеляційна скарга Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономної Республіки Крим залишена без задоволення, а рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.08.-29.08.2005 року залишено без змін.

При прийнятті рішення суд першої інстанції, а так само і апеляційний господарський суд при прийнятті постанови, керувались нормами Господарського процесуального кодексу України.

Феодосійська міжрайонна державна податкова інспекція в Автономної Республіки Крим подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати і припинити провадження по справі, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду був позов про спонукання Феодосійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим списати позивачу безнадійну податкову заборгованість в сумі 188637 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що спір в даній справі виник у зв’язку з адміністративними, а не господарськими відносинами.

Зі змісту ч. 1 ст. 4, ст.ст. 42, 43, 52, ч. 5 ст.19 Господарського кодексу України вбачається, що господарські правовідносини виникають на підставі вільного волевиявлення господарюючих суб’єктів.

Підвідомчість справ господарським судам визначено ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

В частині 1 п. 1 вказаної статті кодексу зазначено, зокрема, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають, зокрема, із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

У пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу вичерпно визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 17 цього Кодексу, справа зі спору юридичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Згідно п. п. 1, 3 ст.10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990 № 509-XII державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) а також контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Отже, дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим ухвалене до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, а тому розгляд справи № 2-23/8182-2005 місцевим господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України визнається касаційною інстанцією цілком правомірним.

Натомість, відповідно до положень п. 9 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України судові рішення, що ухвалені в першій інстанції до набрання чинності цим Кодексом і не набрали законної сили, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку за правилами цього Кодексу без подання заяви про апеляційне оскарження, якщо строк апеляційного оскарження відповідно до Цивільного процесуального кодексу України 1963 року або Господарського процесуального кодексу України 1991 року не закінчився.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що Севастопольський апеляційний господарський суд мав розглядати справу № 2-23/8182-2005 саме за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, що ним зроблено не було.

За таких обставин, прийнята в даній справі постанова Севастопольського апеляційного господарського суду є незаконною, і тому підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду апеляційної інстанції для Розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Феодосійської міжрайонної державної податкової інспекції в Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.10.2005 року по справі № 2-23/8182-2005 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. М. Фролова