СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

06 лютого 2008 року

Справа № 20-3/042-4/488

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Борисової Ю.В.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Савельєвої Вікторії Володимирівни, довіреність № 3708/17-2 від 08.06.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя Остапова К.А.) від 13.12.2007 у справі № 20-3/042-4/488

за позовом приватного підприємства "Эллада-Дринк" (вул. Н. Краєвої, 15, м. Севастополь,99016)

до          Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя (вул. Гер. Севастополя, 74,Севастополь,99000)

про визнання недійсним рішення № 000122233/0 від 02.09.2005

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду міста Севастополя від 13.12.2007 у справі № 20-3/042-4/488 позов задоволено.

Визнано недійсним рішення № /0 від 02.09.2005, винесене Державною податковою інспекцією в Нахімовському районі міста Севастополя про застосування до приватного підприємства „Еллада-Дринк” фінансових санкцій в сумі 55895,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь приватного підприємства „Еллада-Дринк” судовій збір в сумі 3,40 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сума грошових коштів, на яку було встановлено невідповідність, призначалася для розрахунків з суб’єктом підприємницької діяльності Дацко О.М. по договору постачання № 38/1 від 16.08.2005, тому ці грошові кошти не є грошовими коштами у розумінні пункту 13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову, якою у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Оскаржуючи постанову господарського суду, податкова інспекція посилається на підпункт 4.5 пункту 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 року № 614, та вважає, що збереження готівкових коштів за реалізовані товари у межах торгової площі, але не на місці проведення розрахунків, без здійснення операцій „службова видача” та оприбуткування у касовій книзі є порушенням статті 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Позивач у судове засідання не з'явився, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи, а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за позивача.

Повторно розглянувши справу у порядку статей 185, 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державною податковою інспекцією у місті Алушта 19.08.2005 року було проведено перевірку з питань дотримання вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у магазині, розташованому за адресою: м. Алушта, вул. Виноградна, 3, який належить Приватному підприємству "Еллада Дринк".

Перевіркою встановлено порушення пункту 13 статті 3 Закону, що виразилось у невідповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, сума невідповідності склала 11179,00 грн.

По результатах перевірки Державною податковою інспекцією у Нахімовському районі міста Севастополя було прийнято рішення № /0 від 02.09.2005 року про застосування до Приватного підприємства "Еллада Дринк" штрафних санкцій у сумі 55895,00 грн.

Вказане рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя та Державної податкової адміністрації у місті Севастополі. Однак, податковими органами скарги позивача були залишені без задоволення (том 1, а. с. 25-26, 33-34).

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 13 статті 3 цього Закону зазначено, що Суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідальність за порушення пункту 13 статті 3 передбачена статтею 22 вказаного Закону п'ятикратному розмірі на яку виявлено невідповідність суми готівкових коштів на місці зведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки –загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Як вбачається з Акту перевірки №03 від 19.08.05 при здійсненні контрольної покупки покупцю продавцем був роздрукований та виданий розрахунковий документ на всю суму покупки.

Згідно зі статтею 2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до пункту 22 Порядку заняття торговельною діяльністю і правила торговельного обслуговування населення забороняється зберігання в касі (грошовому ящику, сейфі) грошей готівкою, які не належать підприємству, а також особистих речей касира чи інших працівників підприємства.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та суб’єктом підприємницької діяльності Дацко О.М. був укладений договір № 38/1 від 16.08.2005 про постачання холодильного обладнання на суму 11179,00 грн. Строк виконання договору 3 дні, тобто останній день випадав на 19.08.2005 –день проведення перевірки податковою інспекцією у місті Алушта (аркуші справи 29-31).

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від у справі № 2-16/4412-2006, яке набрало законної сили, за позовом суб’єкта підприємницької діяльності Дацко О.М. до приватного підприємства "Еллада Дринк", приватного виробничого підприємства „Служба Сервісу” про стягнення пені у сумі 558,95 грн. встановлено, що суб’єктом підприємницької діяльності Дацко О.М. позивачу було поставлене обладнання (акт прийому-передачі –том 1, а. с. 69).

Згідно з розпорядженням директора Приватного підприємства „Еллада-Дринк" №37/4 від 17.08.2005 року у зв'язку з виробничою потребою грошові кошти, отримані від реалізації товарів у магазині за адресою: місто Алушта, вул. Виноградна, 3, у сумі 11179,00 грн., використати для сплати товарів згідно договору постачання №38/1 від 16.08.05. Видача грошових коштів в сумі 179,00 грн. суб'єкту підприємницької діяльності Дацко Олексію Михайловичу здійснювати наступним чином: 9900,00 грн. - 18.08.05; 1279,00 грн. - 19.08.05. Посилання на зазначене розпорядження також міститься у рішення господарського суду Автономної Республіки Крим.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Підпунктом 4.5 пункту 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) встановлено, що унесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту. Не проводиться через РРО видача готівки, не пов'язана з проведенням розрахунків, якщо така видача здійснюється після виконання Z-звіту до реєстрації першої розрахункової операції та (або) до виконання операції "службове внесення".

Згідно акту про відмову у видачі грошових коштів від 19.08.2005 року суб'єкту підприємницької діяльності Дацко Олексію Михайловичу було відмовлено у видачі грошових коштів за договором № 38/1 від 17.08.2005 року, оскільки на той момент податковою інспекцією проводилася перевірка ( том 1, а. с. 127).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору № 38/1 від 17.08.2005 року керівником Приватного підприємства "Еллада Дринк" Черняк І.В. у період з 18.08.2005 року по 25.08.2005 року проводилось внесення у сумі 11179,00 грн. для розрахунку за зазначеним договором, що підтверджується прибутковими та видатковими касовими ордерами та витягом з касової книги (том 1, а. с. 106-126).

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У зв’язку з чим, судова колегія вважає доведеним той факт, що грошові кошти, які знаходились у приміщенні магазину, призначались для розрахунків із суб'єктом підприємницької діяльності Дацко О.М. та не є грошовими коштами у понятті „грошові кошти на місці проведення розрахунків", оскільки доказів того, що зазначені грошові кошти були отримані за продані товари 19.08.2005 року відповідачем не наведено.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що постанова господарського суду міста Севастополя є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1. ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду міста Севастополя від 13.12.2007 у справі № 20-3/042-4/488 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді                                                                      В.І. Гонтар

Ю.В. Борисова