Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "29" січня 2008 р.

Справа № 5/1543

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача за первісним позовом: Сучкова О.О., довір. №231 від 24.12.07., Ткачук М.М., довір. №211 від15.11.07.

від відповідача за первісним позовом: Кратунко С.В., довір. №371 від 11.06.07., Стасюк Р.Ф., довір. від 21.01.08.

від третьої особи: Грінчук Н.А., довір. від 29.12.2007р., №03/5370

Розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Київ-Московської філії (м. Київ)

до Відкритого акціонерного товариства "Пинязевицький кар'єр" (смт. Гранітне, Малинського району)

про стягненя 34436,02 грн.

та за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства "Пинязевицький кар'єр" (смт. Гранітне Малинського району)

до Відкритого акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Київ-Московської філії (м. Київ)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м.Житомир)

про визнання права власності

В судовому засіданні 24.01.08. оголошувалась перерва до 29.01.08. у відповідності до ст.77 ГПК України.

Спір розглядається у більш тривалий термін за погодженням сторін на підставі ч.4 ст. 69 ГПК України.

Позивач за первісним позовом звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за користування майном, а саме: залізничним мостом та залізничною колією довжиною 2280 м в сумі 34436,02грн. з врахуванням 3% річних та інфляційних.

11 червня 2007 року до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява від відповідача за первісним позовом - Відкритого акціонерного товариства "Пинязевицький кар'єр" про визнання права власності на спірне майно: залізничний міст та залізничну колію довжиною 2280 м (а.с.55-64, т.1).

Ухвалою господарського суду від 12.06.07 прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом (а.с.110, т.1).

Представники позивача за первісним позовом у засіданні суду підтримали первісний позов, зустрічний позов не визнали. Пояснили, що відповідач користувався спірним майном, зокрема: залізничним мостом та залізничною колією довжиною 2280м. Зазначене майно увійшло до статутного фонду позивача за первісним позовом відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна від 25.07.2001 року. І було передано відповідачеві на підставі листа за №217 від 30.12.2004 року. Але зазначили, що відповідь на зазначений лист №217 позивач не надсилав відповідачеві та протягом 2005 року - 2006 року позивач виставляв рахунки на оплату, зазначавши підставу - договір №31 від 26.12.2001р., а відповідач оплачував рахунки за надані послуги по договору №31 від 26.12.01. Згідно розрахунку позивача відповідач повинен сплатити борг по договору №217 від 30.12.04. з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за період з серпня 2006 року по березень 2007 року включно 34436,02грн. Крім того, зазначили, що позивачеві за зустрічним позовом не належить спірне майно, оскільки згідно інвентаризаційних описів та переліку майна, яке передано до статутного фонду останнього, який знаходиться у третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області відсутнє спірне майно.

Представники позивача за зустрічним позовом підтримали в засіданні суду зустрічний позов, проти первісного позову заперечували. Пояснили, що позивач за первісним позовом не надав доказів у підтвердження доводів, зазначених у позовній заяві. Договору на користування спірним майном, в тому числі №217 від 30.12.2004 року не укладали з позивачем за первісним позовом. Сплачували кошти позивачеві за подачу та уборку залізничних вагонів відповідно до договору №31 від 26.12.01. Крім того, пояснили, що спірне майно належить позивачеві за зустрічним позовом, оскільки згідно переліку майна, яке було передано до статутного фонду останнього включено в перелік. Зазначили, що спірне майно було побудовано Орендним державним підприємством, правонаступником якого став позивач за зустрічним позовом.

Представник третьої особи в засіданні суду пояснив, що як первісний так і зустрічний позов необгрунтований, зокрема первісний позивач не надав належних доказів в підтвердження своїх доводів, а також доказів, в підтвердження належності спірного майна йому на праві власності. А позивач за зустрічним позовом не надав належних доказів, що підтверджували би передачу йому спірного майна до статутного фонду в процесі приватизації, оскільки ні в інвентаризаційних описах, які знаходяться у третьої особи, ні в переліку майна, що передано до статутного фонду позивача за зустрічним позовом не значиться спірне майно. Крім того, підтримав клопотання про направлення повідомлення в прокуратуру щодо невідповідності переліку майна, переданого до статутного фонду Відритого акціонерного товариства "Пинязевицький кар'єр", наданого суду останнім, переліку майна, яке знаходиться у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Житомирській області.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.04.2006 року №396 "Про реорганізацію відкритих акціонерних товариств шляхом приєднання до Відкритого акціонерного товариства "Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" було реорганізовано відкриті акціонерні товариства промислового залізничного транспорту шляхом приєднання до позивача за первісним позовом - Відкритого акціонерного товариства "Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту, в тому числі Відкритого акціонерного товариства "Київ - Московське підприємство промислового залізничного транспорту" згідно додатку №1 до зазначеного наказу (а.с.117-118,т.1).

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.07.2006р. №806 було затверджено статут позивача та зареєстровано 15.01.07. державним реєстратором Дніпровської районної державної адміністрації у місті Києві (а.с.8-17,т.1) відповідно до п.1.2 якого позивач став правонаступником усіх прав та обов'язків державного підприємства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" з його філіями та відкритих акціонерних товариств з їх філіями, реорганізованих згідно зазначеного вище наказу Міністерства транспорту та зв'язку України №396 від 26.04.06.

Як вбачається з передавального балансу від 17.07.06р. та переліку (додаток №2 до передавального акту) майна у номенклатурі, що передається за процедурою реорганізації шляхом приєднання від Відкритого акціонерного товариства "Київ -Московське підприємство промислового залізничного транспорту" до Відкритого акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" станом на 17.07.06р. значиться найменування спірного майна - залізнична колія 2280м під порядковим № 25 і залізничний міст 21 м.п. під порядковим №26 (а.с.119-120,т.1).

Проте, в зазначеному переліку не міститься місцезнаходження майна - залізничної колії 2280 м і залізничного моста.

Слід зазначити, що в акті передачі нерухомого майна у власність Відкритому акціонерному товариству "Київ -Московському підприємству промислового залізничного транспорту" від 25.07.01. (яке було приєднано до позивача і якого став правонаступником позивач) теж значиться майно, зокрема: залізнична колія Малинського району під порядковим №116 і залізничний міст Малинського району під порядковим №117 (а.с.31-34), але адреса об'єкта зазначена: м. Малин, Житомирської області. А спірне майно знаходиться за адресою: с. Гранітне, Малинського району.

Дійсно, 30.12.2004 року за вихідним №217 відповідач за первісним позовом звертався до позивача за первісним позовом з листом про надання дозволу на користування спірним майном - залізничною колією 2280 м та залізничним мостом з помісячною оплатою вартості послуг згідно рахунку (а.с.38, т.1).

Проте, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову враховуючи наступне:

- Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору (найму оренди).

Але позивач не надав доказів, в підтвердження укладення договору найму спірного майна чи доказів, що підтверджували би надіслання відповіді відповідачеві на зазначений вище лист за вихідним №217 від 30.12.04., тобто прийняття пропозиції (акцепту) позивачем за первісним позовом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.ст.638 ЦК України).

Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу (ч.2 ст.644 ЦК України).

Але, як зазначив суд вище, позивач за первісним позовом не надав доказів, що підтверджували би надіслання відповіді відповідачеві на лист №217 від 30.12.04. і такої відповіді позивач не надсилав відповідачеві, про що пояснили представники позивача у засіданні суду.

Отже, між сторонами не було укладено договору на користування спірним майном.

А також не було погоджено розмір плати за користування майном - залізничною колією 2280 м та залізничним мостом.

Відповідно до ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Доказів, що підтверджували би розмір плати за користування спірним майном теж не надав позивач за первісним позовом.

Суд не приймає доводи позивача за первісним позовом щодо розміру плати за користування спірним майном - 4168,37грн. в місяць та сплату відповідачем за первісним позовом позивачеві за первісним позовом зазначеної суми щомісяця із січня 2005р. по липень 2006 року, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме: рахунками, виставленими відповідачеві за первісним позовом, в яких зазначалась підстава нарахування зазначеної суми 4168,37грн.: договір №31 від 26.12.2001р. (а.с.42, т.1), платіжним дорученням №637 від 29.06.06 відповідача за первісним позовом, в якому зазначено призначення платежу: оплата за залізничні послуги згідно договору №31 від 26.12.01. (а.с.98 т.1), договором на подавання та збирання вагонів №31 від 26.12.01, укладеним між сторонами (а.с.94-97, т.1), а також письмовими поясненнями представників сторін в засіданні суду про те, що позивач виставляв рахунки протягом 2005-2006р.р. на оплату послуг по договору №31 від 26.12.01., а відповідач оплачував рахунки за надані послуги згідно договору №31 від 26.12.01. (а.с.89, 91 т.2), а не згідно договору №217.

Суд не приймає до уваги як належний доказ щодо погодження суми сплати за користування спірним майном надану позивачем за первісним позовом калькуляцію на користування залізничною колією, так як в ній не зазначено, до якого договору вона складалася, за користування якою залізничною колією (а.с.156, т.1). Зазначеною калькуляцією сторони погодили суму 4168,37грн. за користування залізничною колією, яку відповідач сплачував на підставі договору №31 від 26.12.01р. Крім того, позивач зазначає в позовній заяві, що було передано в користування ще й залізничний міст. З калькуляції неможливо встановити, чи зазначена сума встановлена в місяць, чи за весь період користування залізничною колією.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивач за первісним позовом не отримав згоди на передачу в оренду спірного майна в 2004 році, зокрема: відповідь Фонду державного майна України та Міністерства транспорту України вбачається, що згоди на передачу спірного майна в оренду не давали (а.с.151, 153, т.1). Представники позивача за первісним позовом у засіданні суду теж пояснили, що укласти договір оренди спірного майна було неможливо у 2004 році, оскільки Фонд Державного майна України не давав згоду на передачу майна в оренду.

Враховуючи підстави заявленого позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову, так як позивач за первісним позовом не довів тих обставин, на які посилався в позовній заяві, зокрема те, що між сторонами був укладений договір №217 від 30.12.04. на користування спірним майном та те, що відповідач за первісним позовом погодив розмір плати в місяць за зазначеним договором №217 в сумі 4168,37грн., що зазначений в рахунку позивача №756/07 від 20.03.07. (а.с.40, т.1) та в претензії за №178 від 23.03.07. (а.с.43 т.1).

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Тому суд відмовляє в задоволенні первісного позову.

Крім того, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову враховуючи наступне:

- Дійсно відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власностів є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном (ч.1ст.391 ЦК України).

- Позивач за зустрічним позовом - Відкрите акціонерне товариство "Пинязевицький кар'єр" було створено наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області від 31.05.95р. №101-АТ на базі цілісного майнового комплексу орендного підприємства "Пинязевицький кар'єр" відповідно до плану приватизації та Декрету КМУ від 20.05.93р. №57-93 "Про приватизацію цілісних майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, зданих в оренду", що підтверджується наказом №101-АТ від 31.05.95. (а.с.66, т.1).

Згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області №2349-ЗП від 10.07.1997 року приватизація позивача за зустрічним позовом була завершена.

- Відповідно до 2 розділу 1 Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.1993 р. №158, інвентаризація майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, проводиться відповідно до рішення державних органів приватизації чи орендодавців.

Інвентаризації підлягає все майно державних підприємств, що приватизуються, а також майно державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, чи їх структурних підрозділів, включаючи об'єкти невиробничого призначення, діючі об'єкти, об'єкти та предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану, а також зараховані чи не зараховані з різних причин на баланс (п.3 розд.1 Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду).

Згідно ст.12 Закону України "Про господарські товариства" від 19.09.1991 року №1576-ХІІ, товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність.

За результатами інвентаризації майна орендного підприємства "Пинязевицький кар'єр" станом на 01.03.95р., з урахуванням вимог Методики оцінки вартості об'єктів приватизації, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів від 18.01.95р. №36, була визначена вартість орендного підприємства "Пинязевицький кар'єр".

Результати інвентаризації були оформлені інвентаризаційними описами відповідно до вимог Положення про інвентаризацію, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.93р. №158.

Листом від 11.01.06р. №9 голова правління відповідача за первісним позовом звернувся до регіонального відділення за переліком нерухомого майна, переданого до статутного фонду товариства.

Згідно з п. 3.2 Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого наказом ФДМУ від 25.11.03р. №2097, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області було підготовлено перелік нерухомого майна, переданого до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Пинязевицький кар'єр".

Оскільки в інвентаризаційних описах основних засобів, які знаходяться в матеріалах приватизаційної справи Відкритого акціонерного товариства "Пинязевицький кар'єр" в архіві Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області об'єкти нерухомого майна - під'їзні залізничні колії та залізничний міст були відсутні, то і був виданий перелік майна, що був переданий до статутного фонду позивача за зустрічним позовом без зазначення спірного майна.

Про те, що в Перелік нерухомого майна, яке передане до статутного фонду відповідача за первісним позовом під'їзні залізничні колії та залізничний міст Регіональним відділенням Фонду не були включені підтверджується також листом регіонального відділення від 30.01.06р. №04/342 та додатком до нього.

Але позивач за зустрічним позовом надав перелік майна, переданого до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Пинязевицький кар'єр" (а.с.68-69, т.1), в якому під порядковими номерами №1,2 значиться спірне майно - під'їздні залізничні колії та залізничний міст, який не відповідає переліку, що зберігається в архіві Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, в якому відсутні зазначені спірні об'єкти і під порядковим № 1,2 значиться інше майно - будівля дробилки КМД та будівля кабінету ТБ (а.с. 170, т.1).

Суд приходить до висновку, що підтвердження права власності на нерухоме майно проводиться на підставі інвентаризаційних описів основних фондів, складених на дату оцінки об'єкта. Інвентаризаційні описи основних фондів, складені на дату оцінки об'єкта надаються підприємством до регіонального відділення, де звіряються з інвентаризаційними описами основних засобів, які знаходяться в матеріалах приватизаційної справи.

Оскільки спірні об'єкти відсутні у інвентаризаціних описах основних засобів, складених на момент приватизації позивача за зустрічним позовом, і їх вартість не була включена до вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства "Пинязевицький кар'єр", то спірні об'єкти не були приватизовані та не є власністю товариства.

Суд приймає як належний доказ перелік майна, яке було передано до статутного фонду позивача за зустрічним позовом, наданий Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (а.с.85-86 т.2), оскільки він відповідає інвентаризаційним описам.

Слід зазначити, що позивач за зустрічним позовом не надав інвентаризаційні описи, що були складені на період приватизації. Його представник надав письмове пояснення про відсутність їх у позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову та задовільняє клопотання третьої особи і направляє повідомлення в Прокуратуру Житомирської області щодо здійснення перевірки по видачі іншого переліку майна (чи підробки його) Відкритому акціонерному товариству "Пинязевицький кар'єр", який відрізняється від переліку майна, що знаходиться в архіві третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області.

Таким чином, суд відмовляє як в задоволенні первісного, так і зустрічного позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні первісного позову відмовити.

2.В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання мотивованого рішення у відповідності до ст.84 ГПК України.

Суддя

Брагіна Я.В.

Дата підписання рішення: 04.02.08.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - поз.,

3-відп.

4- трет. особі -Регіон.відділ. ФДМ України в Житомир. області.