ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.08 р.
Справа № 40/133

Суддя господарського суду Донецької
області Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового
засідання Доманової Ю.Ю.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю “Кокетка” м.Донецьк

до відповідача фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк

про стягнення: 8 820 грн. 32 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Абросімова Г.А. -
юрист

від відповідача ОСОБА_2 -
юрисконсульт

Відповідно до вимог ст. 129
Конституції України та статті 4-4 ГПК України судом забезпечено гласність
судового процесу та його повне фіксування технічними заходами, що знайшло своє
відображення у протоколі судового засідання згідно вимог статті 81-1 ГПК
України.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Кокетка”  звернулось до
господарського суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1з вимогами
про стягнення з останнього збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 10 000
грн., заподіяних позивачеві у зв'язку з неналежним виконанням умов договору
оренди нежитлового приміщення б/н від 01.02.06р. Компенсацію цих витрат позивач
наполягає провести частково за рахунок притримання у вигляді грошових коштів в
сумі 1 179 грн. 68 коп.

Відповідач з урахуванням уточнень
позивача позовні вимоги не визнав, мотивуючи свої заперечення наступними
обставинами:

- займання приміщення  відповідачем до 01.04.2008р. вважаємо
правомірним, а стягнення  збитків
незаконним, так як відповідними Постановами Донецького апеляційного  господарського суду від 16.10.2007р. та
19.02.2008р. надавались відповідні відстрочки у виконання рішення щодо
звільнення приміщення, при цьому відповідачем сплачувалась орендна плата та
комунальні платежі в розмірах встановлених
договором оренди від 01.02.2006р. При цьому відповідачем сума  орендної плати на протязі дії договору не
підіймалась, а як свідчить рішення господарського суду Донецької області від
11.05.2007р. зобов'язано ТОВ „Кокетка” виконувати умови договору оренди від
01.02.2006р. строком до 31.11.2007р.;

-
також вважаємо доводи позивача необґрунтованими на підставі того, що
підставою для стягнення упущеної вигоди у розмірі 6 524 грн. 30 коп. є не
займання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 нежитлового приміщення згідно
договору оренди від 19.12.2007р.;

- таким чином, розрахунки позивача
щодо можливого  отримання орендної плати
в розмірі 1 000 грн. на місяць є необґрунтованими, оскільки позивач був
повідомлений про надання відстрочки виконання рішення відповідачу згідно
рішення суду, однак уклав договір зі іншим суб'єктом господарювання;

- в період з 15.08.2007р. по
01.03.2008р. відповідач сплачував орендну плату та комунальні послуги, всього
на загальну суму 5 882 грн.;

-
використання спірного приміщення з 01.04.08р. вважає правомірним. А тому
позовні вимоги необґрунтовані.

З'ясувавши  фактичні
обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів,
встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає
застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача та відповідача,
суд встановив:

З урахуванням вимог ст. ст.
42, 43 ГПК України  сторонам, на час
слухання спору, створені  всі необхідні
умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування
законодавства.

У судовому засіданні з метою
усунення суперечностей та розбіжностей у доводах та доказах сторін з 10 год. 50
хвил. 03.11.08р. по 15 год. 30 хвил. 05.11.08р. відповідно до вимог до частини
4 ст. 77 ГПК України  оголошено перерву,
без винесення процесуального документу.

За клопотанням однієї сторони,
погодженим з другою стороною, спір  було
вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першої статті 69 ГПК
України.

До прийняття рішення  по справі, позивач використовуючи своє право,
передбачене ст. 22 ГПК України, неодноразово уточнював  ціну позову, у зв'язку з чим залишив за собою
право на стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 6 524
грн. 30 коп. В той же час, відмовився від позову у частині компенсації збитків
за рахунок притримання у вигляді грошових коштів в сумі 1 179 грн. 68 коп.

До прийняття відмови від позову в цій частині, позивачу роз'яснені
наслідки його процесуальних дій, у т.ч. те, що витрати по держмиту та
технічному забезпеченню судового процессу в цій частині позову поверненню не
підлягають та покладаються на нього.

У випадках відмови позивача від позову
господарський  суд зобов'язаний
перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона
інтереси інших осіб.

Оскільки відмова від позову не
суперечить законодавству та не порушує права інших осіб, тому провадження у
справі щодо компенсації збитків за рахунок притримання у вигляді грошових
коштів в сумі 1 179 грн. 68 коп. слід припинити за ознаками п.4 ст. 80 ГПК
України, оскільки позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам
сторін, суд вважає доводи позивача необґрунтовані і є хибними за наступними
обставинами:

Так, між позивачем  та відповідачем був укладен договір оренди
нежитлового приміщення від 01.02.2006р., згідно
якого позивач, як Орендодавець, надає в строкове платне користування
відповідачу, як Орендарю, нежитлове приміщення площею 52,63 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Донецьк, Іонова, 5, та яке належить позивачу на
праві власності.  Відповідач був повинен
сплачувавти позивачу щомісячну орендну плату в розмірі 565 грн. та комунальні
послуги в розмірі 340 грн.

Оскільки відповідач належним чином
не виконував свої обов'язки щодо внесення орендної плати, позивач з посиланням
на вимоги ст. 782 ЦК України відмовився від договору оренди нежитлового
приміщення від 01.02.06р. та повідомив відповідача про розірвання договору.

Відповідач у добровільному порядку
не звільнив приміщення після розірвання договору, тому позивач звернувся до
господарського суду з позовними вимогами про примусове звільнення відповідачем
спірного об'єкту оренди. Рішенням господарського суду Донецької області від
20.10.08р. у справі №34/65пн було задоволено позов та зобов'язано відповідача
звільнити нежитлове приміщення. 16.10.07р. рішення суду набрало  чинності.

В той же час, відповідачем був
заявлений позов до господарського суду Донецької області  про визнання переважного права на укладення
договору найму та зобовязання позивача виконувати  умови нового договору оренди нежитлового
приміщення, запропонованого відповідачем.

Господарським судом Донецької
області рішенням від 22.07.08р. по справі №34/65пн  у задоволенні позовних вимог фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю „Кокетка”  про визнання переважного права на укладення
договору з позивачем на новий строк було відмовлено у повному обсязі.

Позивач вважає, що своїми
незаконними діями щодо примушування позивача укласти  з відповідачем новий договір оренди
вищевказаного об'єкту, відповідач причиняє позивачу збитки з наступних підстав:

-
позивач наполягає на тому, що у в зв'язку з не звільненням відповідачем
приміщення не одержав доходів, які він міг б реально одержати від фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 за договором оренди спірного приміщення від
19.12.07р., якби його право не було порушено(упущена вигода).

-  позивач мав одержувати щомісяця від фізичної
особи  - підприємця ОСОБА_3 орендну плату
в сумі 1 000 грн., якщо б це приміщення передав їй в оренду, це підтверджується
договором оренди від 19.12.07р.

- у зв'язку з незвільненням  приміщення відповідачем до 16.04.2008р.,  позивач протягом 10 місяців з 15.06.2007р. не
одержував доходи від оренди з фізичної особи
- підприємця   ОСОБА_3;

-
на момент надіслання  пропозиції
про укладення договору оренди та подання
позовної заяви відповідачу було відомо, що на дане приміщення
19.12.2007р. було укладено новий договір оренди з іншим орендарем, яким було
передбачено розмір орендної плати в сумі 1 000 грн. 00 коп., щомісяця;

-
однак новий орендар не міг одержати
об'єкт оренди в користування, тому між новим орендарем та позивачем було
укладена додаткова угода до договору оренди від 19.12.07р. про передання
об'єкту після його звільнення відповідачем та початком внесення орендної плати
з моменту одержання об'єкт оренди у користування;

- позивач вважає, що у результаті
вищевказаних протиправних дій відповідача позивачеві були заподіяні збитки, які
виразилися у неодержаних доходах (упущена вигода) в розмірі 6 524 грн. 30 коп.

Стаття 623 ЦК України та стаття 224
ГК України передбачають, що у випадку невиконання або неналежного виконання
зобов'язань боржником він повинен відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки.

Частина 1 статті 225 ГК України
наближає категорію упущеної вигоди до досить визначеного в законодавстві
поняття прибутку. Упущена вигода (в ч.1 ст. 225 ГК України використовується
термін „втрачена вигода”, що є за змістом тотожнім поняттю упущеної вимоги)
розглядається тут як „неодержаний
прибуток , на який сторона, яка зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною”. Це
відповідаю розумному поняттю неодержаних доходів (упущена вигода), як воно
склалося в судовій практиці,  та виражено
в Тимчасовій методиці визначення розміру шкоди(збитків), завданої порушенням
господарських договорів.

На час стягнення збитків, на
позивача покладається обов'язок довести суду згідно ст. 33 ГПК України
наступне:

-          по-перше, факт заподіяння йому
збитків;

-          по-друге, розмір зазначених збитків
та докази невиконання зобов'язань;

-          по-третє, причинно-наслідковий
зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками.

Згідно загальної практики про
визначення розміру збитків (шкоди) заподіяних порушенням господарських
договорів, береться до уваги:

А) вид (склад) збитків;

Б) наслідки порушення договірних
зобов'язань.

До складу виду збитків відноситься неотриманий прибуток, до якого
відносяться усі прибутки у результаті зменшення обсягу виробництва або
реалізації продукції тощо, і які були б одержані, якби зобов'язання було б
виконано контрагентом.

Такі збитки складають, зокрема, не
одержаний постачальником прибуток
(доход),  який  він
одержав  би  в результаті виконання зобов'язання. При
вирішенні таких спорів слід мати на увазі,
що постачальник  повинен  подати
докази вживання   ним   заходів
до  зменшення  збитків. Крім того позивач  у
кожному  конкретному  випадку повинен  подати
відповідний  обгрунтований  розрахунок заподіяних йому   збитків.

Чинне законодавство не містить та не
встановлює розрахункового порядку визначення розміру збитків, заподіяних
порушеннями господарських договорів,  так
як не відноситься до підстав цивільно-правової відповідальності. Доцільно
дотримуватися того, що неодержаний прибуток при зменшенні  обсягу
чи   виробництва  реалізації продукції (робіт, послуг)
визначається  як різниця між ціною і
повною плановою собівартістю одиниці продукції
(робіт,  послуг), помножена  на кількість не зробленої чи не реалізованої
з вини  контрагента  продукції
(робіт,   послуг).   Кількість не зробленої з   вини
контрагента   продукції  (робіт,
послуг) розраховується в залежності від конкретної ситуації,  зокрема, шляхом:

а) розподілу обсягу
недопоставленої  (неналежної
чи  якості  некомплектної)  продукції на норму її витрати на один виріб
(роботу,  послугу),  якщо
мала   місце   недопоставка   (постачання продукції неналежної чи якості
некомплектної);

б) множення     часової     (денної)     продуктивності  цеху, що простояв,  (ділянки,
агрегату,  верстата)  на тривалість простою в годинах (днях), якщо
мав місце простій.

Відносно збільшення суми  умовно-постійних витрат  у зв'язку
зі зменшенням обсягу виробництва продукції (робіт,  послуг) визначається як  добуток
розміру  цих  витрат
у  повній плановій   собівартості   одиниці
виробу  (роботи,  послуги)
на кількість не зроблених з вини
контрагента  виробів  (робіт, послуг).

Віднесення тих чи інших витрат до
умовно-постійних, а  також
визначення  суми  умовно-постійних  витрат
у  собівартості одиниці продукції
здійснюються відповідно до  діючого  в галузі
положеннями  по  плануванню,
обліку  і  калькулюванню собівартості продукції (робіт,
послуг). Поняття доходів (доходу) слід розуміти як валовий доход, тобто виторг
від реалізації та інші доходи та як валовий доход за відрахуванням матеріальних
затрат як прибуток.

Згідно з частини 1 статті 623 ЦК
України покладає на боржника, який порушив зобов'язання, обов'язок  відшкодувати збитки , що стали наслідком
зазначеного порушення. Отже, це правило передбачає стягнення з боржника всіх
збитків. Разом з тим, законодавець не позбавлений права визначати саме поняття
збитків  більш широко  чи вузько.

Відповідно до статті  22 ЦК України збитки слід поділити на дві
частини:

1)          реальні збитки

2)          упущена вигода.

Вихідним при визначенні неодержаного
доходу юридичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності  є поняття доходів. Вони визначаються як
збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення
зобов'язань, які приводять до збільшення власного капіталу,  крім збільшення капіталу за рахунок  внесків власників (п. 4 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку  3 „Звіт про
фінансові результати” Таке визначення доходів цілком придатне на першому етапі
для обчислення неодержаного доходу як складової частини  збитків.

При визначенні  величини
неодержаних доходів, що
підлягають стягненню  з боржника,
який порушив  зобов'язання , з неодержаного
кредитором валового доходу (виручки від реалізації чи іншої операції) належить
відняти всі витрати, що реально не зробив кредитор, але які він зробив би з
метою одержання того доходу, який реально не був одержаний з вини боржника.

При спрощеної системі  оподаткування об'єктом оподаткування є
виручка від реалізації. Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності
на поточний рахунок в банку або  у касу
платника податку за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт,
послуг), а також різниця між сумою, отриманою від реалізації основних фондів,
та ї залишковою вартістю на момент продажу (ст. 1 Указу Президента „Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємства”).

Не одержаний кредитором дохід, який
стягується кредитором з боржника, не входить до складу названого об'єкта
оподаткування при спрощеної системі
оподаткування. Це означає , що при стягненні з боржника збитків у
вигляді неодержаного прибутку без відрахування податку, що підлягає до сплати,
позивач одержує додаткову майнову вигоду, рівну сумі єдиного податку від  реалізації, а не стягнув неодержаний
прибуток. Але правових підстав
зменшувати суму стягуваного з боржника неодержаного доходу на суму
єдиного податку  з урахуванням того, що у
вигляді неодержаного прибутку кредитор зможе
одержати  доходу більше, ніж він
одержав би при неналежному  виконанні
зобов'язання боржником, немає.

При визначенні величини неодержаних
доходів  валові доходи  (виторг) слід
зменшити на суму витрат, які кредитор не поніс з метою одержання
доходів. Для цього використовується перелік і склад статей калькулювання
виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), що встановлюється
підприємством ( п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16
„Витрати”).

За загальним правилом, кожна особа, що
бере участь у справі, повинна довести обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до частини 3 статті 43 ГПК України визнання однією стороною
фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує  свої вимоги або заперечення, для господарського
суду не є обов'язковими. Отже, таке визнання не є підставою звільнення від
доказування, тобто незалежно від того, що одна сторона визнає певні обставини,
які наводяться іншою стороною, остання повинна надати відповідні докази.

Щодо фактів встановлених рішеннями судів
по справам №44/233 від 20.08.07р., №34/66 від 22.07.08р., №44/299 від
12.09.07р., то ці факти не є загальновідомими і оцінюються судом з урахуванням
всіх обставин справи та доказів на їх підтвердження  в їх сукупності, керуючись законом та своїм
внутрішнім переконанням.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено
факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань, не надано обґрунтованого
розрахунку  збитків у вигляді упущеної
вигоди, відсутня  складова збитків та
причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням відповідачем зобов'язань за
договором  оренди та утворенням збитків,
обґрунтування того, що незвільнення
відповідачем приміщення за період з 15.06.2007р. до 16.04.2008р.  спричинило утворення для його підприємства
збитків у вигляді упущеної вигоди, не підтверджено вживання ним заходів до
зменшення  їх розміру, вид та наслідки їх
для підприємства,зокрема зменшення обсягів виробництва, надання послуг або
реалізації продукції з цього приводу. В той же час, відповідачем доведено
відсутність вини у заподіяних позивачеві збитках в розумінні вимог ст. 614 ЦК
України.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди в
сумі 6 524 грн. 30 коп. заявлені необґрунтовано, а тому в їх задоволенні слід
відмовити. У задоволенні решти частини позову щодо стягнення з відповідача
збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі
3 475 грн. 70 коп. слід відмовити. Витрати по держмиту та забезпечення
судового процесу відносяться на позивача
згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У зв'язку з тим, що у судовому
засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини
рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого
відповідно до вимог статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 129 Конституції України, ст.ст. 22, 614, 623 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК
України 2003р., ст.ст.  4-2, 4-3, 4-4,  22, 33,
43, 44, 49, ч. 4 ст. 69, ч. 4 ст. 77, п. 4 ст. 80, 81-1, 82, 84, ч. ч.
2, 3 ст. 85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі щодо
компенсації збитків за рахунок притримання у вигляді грошових коштів в сумі 1
179 грн. 68 коп. припинити.

2. У задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою відповідальністю “Кокетка” щодо стягнення з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 6 524 грн.
30 коп. відмовити.

3. У задоволенні позовних вимог щодо
стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі  3 475 грн.70 коп.  відмовити.

4. Витрати по держмиту та по судовому
процесу відносяться на позивача.

5. Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
Ю.О.Підченко

Суддя