СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 січня 2008 р.

Справа № А-8/253

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

Cуддя  Шіляк Марина Анатоліївна

При
секретарі   Феденько Наталія Михайлівна

розглянувши матеріали

за
позовом  ПП ОСОБА_1вулАДРЕСА_1

до
відповідача  ДПІ в
м.Івано-Франківську  вул.Незалежності,
20, м.Івано-Франківськ

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення ДПІ в м.Івано-Франківську
№/0 від 25.10.06.

За участі представників:

Від позивача:  ОСОБА_2., (довіреність №1249 Д від 25.09.07)
представник;

Від відповідача:  Григорів В.М., (довіреність №33061/10-039 від
15.08.06 )представник ДПІ;

Від відповідача:  Сукач М. Д., (довіреність №53559/10-039
від05.12.06 )представник ДПІ

Від відповідача:  Дум"як В. О., (довіреність №50973/10-039
від21.11.06 )представник ДПІ

Від відповідача:  Гнатів Г.І., (довіреність №45063/10-039 від
10.09.07) представник ДПІ;

Від відповідача:  Паньків Ю.Б., (довіреність №50974/10-039 від
21.11.06) представник ДПІ;

ВСТАНОВИВ: до
господарського суду Івано- Франківської області подано позовну заяву про
визнання нечинним податкового повідомлення- рішення ДПІ в м.
Івано-Франківську   №/0 від
25.10.06.

Ухвалою суду від 11.01.07
провадження у справі зупинено до закінчення перегляду  Вищим
адміністративним судом  касаційної
скарги  ДПІ в м. Івано-Франківську  на
постанову  Львівського
апеляційного господарського суду від 11.04.05 по справі №А-9/294.

21.05.07 Львівським апеляційним
господарським судом винесено ухвалу про скасування ухвали господарського суду
Івано-Франківської області від 11.01.07 про зупинення провадження у справі.

ДПІ в м.Івано-Франківську 11.09.07
подано суду письмове клопотання про призначення експертизи із запропонованими
питаннями та заявлено усне клопотання про виклик в судове засідання
свідка-спеціаліста відділення Техніко- криміналістичної експертизи документів
та почерку НДЕКЦ при УМВС в Івано-Франківській області. Метою обох клопотань
представники ДПІ в м. Івано-Франківську зазначили необхідність роз"яснення
питання: яким способом отримані відтиски печатки та підписи на оригіналах актів
взаємозвірок, актів про проведення розрахунків, тощо.

Ухвалами, що оголошені в судовому
засіданні 25.09.07 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача з огляду на
те, що факти підробки або фальсифікації документів, якщо вони мали місце,
повинні встановлюватись в порядку кримінального судочинства вироком суду.

На ухвалу господарського суду від
25.09.07 ДПІ в м. Івано- Франківську 09.10.07 подано апеляційну скаргу у
зв"язку з чим, з врахуванням клопотання ДПІ в м. Івано- Франківську
провадження у справі ухвалою суду від 09.10.07 зупинено до завершення розгляду
апеляційної скарги ДПІ в м.Івано-Франківську на ухвалу господарського суду від
25.09.07 у даній справі.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.10.07 відмовлено у відкритті апеляційного
провадження.

У зв"язку з поверненням справи
з Львівського апеляційного адміністративного суду, ухвалою суду від 08.11.07
поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні 12.12.07 судом
відмовлено в задоволенні клопотання про допит в якості свідків начальника
відділення експертиз у сфері інтелектуальної власності та комп"ютерних
технологій НДЕКЦ при УМВС в Івано- Франківській області капітана міліції
ОСОБА_3. та начальника відділення техніко- криміналістичної експертизи
документів та почерку НДЕКЦ при УМВС в Івано- Франківській області майора
міліції ОСОБА_4 з приводу висновків, які надавалися названими спеціалістами та
свідчать про підроблення та фальсифікацію контрактів та актів взаємозвірок.
Метою такого клопотання ДПІ вважає можливість підтвердження наведених обставин,
з мотивів належності і допустимості доказів. В цьому ж судовому засіданні судом
відхилено клопотання ДПІ щодо визнання обов"язкової участі в судове
засідання підприємця з огляду на заперечення представника позивача.

В судовому засіданні 15.01.08
відмовлено в задоволенні клопотання ДПІ в м. Івано- Франківську про призначення
судової експертизи актів про проведення взаєморозрахунків за закуплений
імпортний товар поданих позивачем в судовому засіданні 12.12.07 і дорученню її
проведення начальнику відділення техніко- криміналістичної експертизи документів
та почерку НДЕКЦ при УМВС в Івано-Франківській області, з підстав аналогічних
попереднім.

В судовому засіданні 15.01.08
задоволено клопотання ДПІ в м.Івано-Франківську №68701/10-039 від 26.12.07 про
долучення до матеріалів справи копії листа Міністерства економіки України від
06.11.06 №135-27/1710 та копію листа Торгівельно-економічної місії у складі
Посольства України в Сполученому Королівстві Великобританії та Північної
Ірландії від 16.02.06 №33/2.

В судовому засіданні 15.01.08
задоволено клопотання ДПІ в м. Івано- Франківську про долучення до матеріалів
справи висновку спеціаліста експертно- криміналістичного відділу УМВС України в
Івано- Франківській області (долучено до матеріалів справи висновок спеціаліста
№47-Т від 11.01.06).

В судовому засіданні 16.01.08 судом
відмовлено в задоволенні клопотання ДПІ про призначення експертизи актів про
проведення взаєморозрахунків за закуплений імпортний товар поданих позивачем в
судовому засіданні 12.12.07 і дорученню її проведення начальнику відділення
техніко- криміналістичної експертизи документів та почерку НДЕКЦ при УМВС в
Івано-Франківській області, з підстав аналогічних попереднім.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ДПІ в м.Івано-Франківську
неправомірно  здійснено
донарахування податку з доходу від підприємницької діяльності за 2005рік в сумі
1722913,24 грн. внаслідок врахування витрат за нормою 25% відповідно до додатку
№6 Інструкції «Про прибутковий податок з громадян»(«Про оподаткування  доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю»), затвердженої наказом ДПА України від 21.04.1993р.
№12 та зареєстрованої  і Мін'юсті України
09.06.1993р. за №64 (надалі «Інструкція»). Заперечує висновок відповідача про
те, що представлені ним акти взаємозвірки розрахунків з постачальниками товару
-нерезидентами не можна вважати документальним підтвердженням витрат,
пов'язаних з одержанням доходу, оскільки вони не є первинними документами по
оплаті товару. Посилається на ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян»№13-92 від 26.12.1992р. (надалі «Декрет») та
ст.13 Інструкції, згідно яких оподатковуваним доходом вважається сукупний
чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та
натуральній формі) і документально підтвердженими витратами безпосередньо пов'язаними
з одержанням доходу. При визначені витрат застосовує п.5.2.,п5.3.9.ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств»№349-ІУ від 24.12.2002р.
(надалі «Закон-349»), а також додаток №7 Інструкції, відповідно до якого
фізична особа -платник податку не є юридичною особою і платником податку на
прибуток, не має обов'язку вести бухгалтерський облік, а тому формує витрати за
переліком статті 5 «Валові витрати»і відповідно до статті 8
«Амортизація»вказаного Закону з деякими особливостями. Виходяти з того, що
чинним законодавством України, в тому числі правилами ведення  податкового обліку, не передбачено
обов'язкового оформлення проведення
розрахунків з постачальниками певним видом документів з чітко
визначеними реквізитами, вважає, що документальним підтвердженням витрат можуть
бути подані ним акти взаємозвірки розрахунків. Крім того, в письмову поясненні
від 22.11.2006р. позивач зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення
податковою інспекцією були використані результати попередньої податкової
перевірки, проведеної за період з 03.03.2004р. по 30.06.2005р., про що складено
акт №153/17-2 від 27.09.2005р. В даному акті містяться аналогічні висновки,
відповідно до яких було винесено податкове повідомлення-рішення №/0
від 06.10.2005р., і з тих самих мотивів здійснено донарахування податку з
доходу від підприємницької діяльності за 2005р. в сумі 88690,80грн. Вказує на
те, що податкове повідомлення-рішення №/0 від 06.10.2005р. було
визнано нечинним постановою господарського суду Івано-Франківської області від
05.01.2006р. по справі №А-9/294, залишеною в силі ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від 11.04.2006р., де вказано, що
документальним підтвердженням витрат можуть бути подані позивачем двосторонні
акти про проведення розрахунків за закуплений імпортний товар. Зазначає, що при
перегляді за заявою ДПІ в м.Івано-Франківську вказаного рішення за
нововиявленими обставинами ухвалою господарського суду Івано-Франківської
області від 11.05.2007р. визначено, що факт недостовірності чи фальсифікації
документа, встановлюються в порядку кримінального провадження.

Представники  позивача в судовому засіданні позовні вимоги
підтримали.

Відповідач проти позову заперечив
вказавши, що відповідно до п.п.5.3.9.
п.5.3.  ст.5 Закону-349 не
належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.
Враховуючи положення додатку №7 Інструкції, зазначає, що положення статті5
(«Валові витрати») застосовуються в частині підтвердження первинними
документами витрачених сум згідно з операціями (які відповідають переліку
ст.5), за результатами або за участю яких у податковому періоді (у звітному
кварталі) безпосередньо отриманий дохід. Наводить визначення «первинного
документа»згідно ст.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»від 16.07.1999р. №996-ХІУ (надалі «Закон-996») та
п.п.2.2.7.п.2 Положення про документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку , затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995р.
№88, зареєстрованого в Мін'юсті України 05.06.1995р. за №168/704 і вважає, що
представлені позивачем акти взаємозвірки розрахунків з постачальниками товару
не є первинними документами, що підтверджують витрати. Посилаються на висновок
спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області №1606 від
23.11.2006р., який досліджував представлені копії контрактів та актів взаємозвірки  про проведення розрахунків за закуплений
товар, щодо способу виконання деяких реквізитів.   Крім того, використовуючи пояснення позивача
про проведення розрахунків з нерезидентами на території продавця, вважають, що
мало місце порушення порядку проведення розрахунків в іноземній валюті
відповідно до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»№959-ХП від
16.04.1991р., п.2 постанови правління Нацбанку «Про затвердження Інструкції про
переміщення валюти через митний кордон»№238 від 12.07.2000р., зареєстрованої в
Мін'юсті України 28.07.2000р. за №452/4673, ст.5,ст.11, ст.13 Декрету КМУ  «Про систему валютного регулювання і
валютного контролю»№15-93 від 19.02.1993р., ст.7,ст.44 Закону України «Про
Нацбанк України».

Представники сторін в судових засідання
дали аналогічні пояснення.

Крім пояснень сторін судом були
досліджені наступні докази:

- податкове повідомлення-рішення
№/0 від 25.10.2006р., яким
згідно ст.13,ст.19 Декрету та ст.19 Закону-889 позивачу донараховано
податок з доходу від підприємницької діяльності в сумі 1722913,24 грн.;

- акт «Про результати планової
виїзної документальної перевірки дотримання вимог законодавства про
оподаткування підприємця ОСОБА_1за період з 01.07.2005р. по 30.06.2006р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1»№138/17-1 від 16.10.2006р.;

- лист Міністерства економіки
України №135-27/1710 від 06.11.2006р.,

- висновок спеціаліста НДЕКЦ при
УМВС України в Івано-Франківській області №1606 від 23.11.2006р.;

- лист ВГІРФО України в
Івано-Франківській області №20/5713 від 23.10.2006р.;

- лист ДІТМС №31/18-20-571 від
26.10.2006р.;

- оригінали актів про закупівлю та
проведення розрахунків за імпортний товар (копії в матеріалах справи);

- акт «Про результати планової
виїзної документальної перевірки дотримання вимог законодавства про
оподаткування підприємця ОСОБА_1за період з 03.03.2004р. по 30.06.2005р.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1»№153/17-2 від 27.09.2005р.;

- постановою господарського суду
Івано-Франківської області від 05.01.2006р., ухвала Львівського апеляційного господарського
суду від 11.04.2006р. по справі №А-9/294;

- сертифікати якості фірми
«КЕТТЕРІНГ ТЕКСТІЛЕС ЛТД»від 11.03.2005р. та від 24.03.2005р., в яких
зазначено, що «одяг та/чи взуття експортовані для продажу як одяг чи взуття і
можуть бути вдягненими людьми», «товар був зібраний в Великобританії на
підставі благодійних засобів та призначений виключно для наших клієнтів в
Україні»;

- ухвала господарського суду
Івано-Франківської області від 11.05.2007р. у справі №А-9/294-19/78.

- долучені за клопотанням ДПІ
документальні докази: копія листа Міністерства економіки України від 06.11.06
№135-27/1710 та копія листа Торгівельно- економічної місії у складі Посольства
України в Сполученому Королівстві Великобританії та Північної Ірландії від
16.02.06 №33/2;

- висновок спеціаліста експертно-
криміналістичного відділу УМВС України в Івано- Франківській області №47-Т від
11.01.06;

В ході судових засідань, суд також
встановив, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ДПІ в
м.Івано-Франківську №/0 від 25.10.2006р. згідно ст.13,ст.19 Декрету
та ст.19 Закону-889 позивачу донараховано податок з доходу від підприємницької
діяльності в сумі 1722913,24 грн. Як зазначено в даному податковому
повідомленні рішенні, воно винесено на підставі акта перевірки №138/17-1 від
16.10.2006р. Згідно даного акта відповідачем проводилась  планова виїзна документальна перевірки
дотримання вимог законодавства про оподаткування підприємця ОСОБА_1за період з
01.07.2005р. по 30.06.2006р. В п.1.8. цього акту вказано, що попередня
перевірка по дотриманню підприємцем вимог податкового законодавства проводилась
за період 03.03.2004р. по 30.06.2005р. (акт перевірки №153/17-2 від
27.09.2005р.). Використовуючи результати попередньої перевірки, податкові
органи встановили результати діяльності підприємця за 2005р. При цьому при
визначені витрат, пов'язаних з одержанням доходу, до уваги не були взяті
представлені підприємцем акти взаємозвірки розрахунків з постачальниками товару
-нерезидентами, і витрат були визначені
за нормою 25% відповідно до додатку №6 Інструкції. Таке встановлення
витрат за нормою і обумовило донарахування позивачу податку з доходу від
підприємницької діяльності в сумі 1722913,24 грн.

Суд вважає позовні вимоги
обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Як передбачено п.22.10 ст.22 Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб", до набрання
чинності  спеціального закону з питань
оподаткування фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності доходи громадян,
одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності
без створення юридичної особи підлягають оподаткуванню згідно з розділом ІУ
Декрету з урахуванням п.9.12. ст.19 цього Закону.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів, належать документально підтверджені витрати,
які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають
амортизації згідно із Законом -349.

В п.5.2 ст.5 Закону України
"Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що до складу
валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

До складу валових витрат не
належать будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких
передбачена правилами ведення податкового обліку (п.5.3.9.ст.5 Закону-349).

Згідно додатку №7 Інструкції
фізична особа -платник податку не є юридичною особою і платником податку на
прибуток, не має обов'язку вести бухгалтерський облік, а тому формує витрати за
переліком статті 5 «Валові витрати»і відповідно до статті 8
«Амортизація»вказаного Закону з деякими особливостями.

Таким чином, при відсутності у
підприємця обов'язку вести бухгалтерський облік і при відсутності в податковому
законодавстві визначення документів, які зобов'язаний вести і зберігати
підприємець на підтвердження витрат, пов'язаних з одержанням доходу,
документальним підтвердженням таких витрат можуть бути акти про проведення
розрахунків за закуплений імпортний товар.

Досліджені по справі докази свідчать
про те, що позивач був покупцем імпортного товару -одягу бувшого у вжитку,
продавцями якого виступали фірми-нерезиденти. Між сторонами були укладені
контракти, здійснено ввезення товару на територію України та його митне
оформлення, що встановлено як  в акті
перевірки №138/17-1 від 16.10.2006р., так і в
акт перевірки №153/17-2 від 27.09.2005р. Виконання умов договору і
здійснення оплати за придбаний товар підтверджується актами про проведення
розрахунків. Дані акти містять назву документа, дату і місце його складення,
назву підприємства, від якого складено документ, підписи відповідальних осіб,
завірені печатками підприємства. Містять вони також інформацію щодо змісту та
обсягу господарської документації, кількості та вартості товару, проведення
розрахунків між сторонами. А тому відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

Що стосується посилання відповідача
на лист Міністерства економіки України №135-27/1710 від 06.11.2006р., висновок
спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області №1606 від
23.11.2006р.  та сертифікати якості фірми
«КЕТТЕРІНГ ТЕКСТІЛЕС ЛТД»від 11.03.2005р. та від 24.03.2005р., то дані
документи не спростовують обставин здійснення господарських операцій та
проведення позивачем оплати за придбаний товар. Крім того, відповідно КК
України та КПК України факт недостовірності чи фальсифікації документів,
встановлюються в порядку кримінального провадження. Згідно ст.1, ст.19 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні»у складі  органів
державної  податкової  служби
знаходяться  відповідні  спеціальні
підрозділи  по боротьбі з
податковими правопорушеннями (податкова міліція), які здійснють
оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції, виконують
завдання запобігання злочинам та іншим правопорушенням   у
сфері  оподаткування, їх  розкриття та
розслідування.

Викладена позиція міститься в
постанові господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2006р.  та ухвалі Львівського апеляційного
господарського суду від 11.04.2006р. по справі №А-9/294, а також в ухвалі
господарського суду Івано-Франківської області від 11.05.2007р. у справі
№А-9/294-19/78.

Посилання відповідача на докази
щодо порушення порядку проведення розрахунків в іноземній валюті відповідно до
Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»№959-ХП від 16.04.1991р.,
п.2 постанови правління Нацбанку «Про затвердження Інструкції про переміщення
валюти через митний кордон»№238 від 12.07.2000р., зареєстрованої в Мін'юсті України
28.07.2000р. за №452/4673, ст.5,ст.11, ст.13 Декрету КМУ  «Про систему валютного регулювання і
валютного контролю»№15-93 від 19.02.1993р., ст.7,ст.44 Закону України «Про
Нацбанк України»не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не відносяться до
порушень податкового законодавства, не стосуються предмета спору, а тому в силу
п.1 ст.70 КАСУ не є належними доказами.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, п.22.10 ст.22 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб", п.5.2 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку
підприємств", ст.1, ст.19 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні», ст.ст. 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України  , суд

ПОСТАНОВИВ:

позов
задоволити.

Визнати нечинним податкове
повідомлення- рішення ДПІ в м. Івано- Франківську №/0 від 25.10.06.

Стягнути на користь підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України
3грн. 40 коп. витрат по сплаті державного мита.

Виконавчий лист видати за заявою
сторони після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення
у повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Шіляк Марина Анатоліївна

постанова підписана 21.01.08

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________
Суканець Юрій Ігорович